A SÁRGAPEjr KIRÁLYKA TAPI ÁLÓCSATORNÁJA ÉS FELSŐ GÍOEFŐJE 155 



a gégeüreg tetejére húzódik, ahol a középen még többrétegű lapos hám 

 látható. E mirigyek között részint csillangós sejtek, főleg azonban iiyálka- 

 sejtek (többsorbaii) találhatók. A tömlős mirigyek alatt és közöttük a 

 propriában számos hajszáledény van. A mirigyek hátul kisebb mirigyek- 

 ben folytatódnak, melyek később a csillangós nyálkás hámban eltűnnek. 

 A gégefő hámjában olyan képződmények is vannak, melyeket mirigy- 

 kezdeményeknek tekinthetünk. Egyes helyeken ugyanis több nyálkasejt 

 áll sűrűn egymás mellett, melyeket csillangóssejtek határolnak. Ezáltal a 

 hámban kis tálalakú képződmények keletkeznek. Hasonló, de mélyebb 

 alakulatokat Opphi. (1905) írt le a bronchusok hámjából. 



A légcsőben a csillangóssejtek vannak többségben a nyálkasejtek 

 fölött. Az általam megvizsgált légcső felső részében nem találtam miri- 

 gyeket a nyálkahártyában. 



Rugalmas rostok a záróajkak propriájában finom hálózat gya- 

 nánt vannak jelen. Az izmok közötti kötőszövetben valamivel több rugal- 

 mas rost látható; az egy oldalon fekvő kannaporcok két ága között a 

 gégefő belürege felé erősebb rostok feszülnek. Míg a többi szerző a 

 nyelvváz és a gégefő között szűkebb kapcsolatot nem talált és erre 

 a körülményre különös súlyt helyez, addig magam a királykában azt 

 találtam, hogy az urohyale-t ventralisan egy haránt futó apró rugalmas 

 szalag veszi körül, mely a ventralis cricoidrésszel hozza közelebbi kap- 

 csolatba. Rugalmas rostok a glandulae crico-arytaenoideae körüli kötő- 

 szövetben is előfordulnak. 



A propria a záróajkakon kívül igen gyengén fejlődött ki, a nyálkás- 

 és csillangóshám szinte rajta ül a periost-on vagy a perichondrium-on. 



Áttérve a felső gégefő izomzatára, külső és tulajdonképeni 

 izomzatot különböztethetünk meg. Az egyes izmok nomenclaturája 

 nagyon zavaros, mint a myologiában általában. Évről-évre folyton szapo- 

 rodnak az új nevek, úgy hogy ha egy izom összes neveit fölakarnók 

 sorolni, hasábokat tölthetnénk meg velők. A myologiai nomenclatura 

 époly áldatlan fejezete az anatómiának, amilyen áldatlan fejezete a rend- 

 szertani nomenclatura a zoológiának. Mi lehetőleg Heidrich (1908) elne- 

 vezéseit fogjuk követni. 



A külső izomzat közül a gégefő mindegyik oldalán 1. egy 

 gégefő- nyelvcsontizmot (musculus hyolaryngeus) találunk. A ven- 

 tralis cricoidrész oralis végéhez közel, oldalt a ventralis fölületen ered 

 és a másik oldal izmával összetalálkozva a nyelvcsont teste felé halad. 

 Ez az izom Gadow m. sterno-hyoideus II. csoportjába tartozik, még pedig 

 a m. thyreo-hyoideus-hoz. Működésével a gégefőt főleg a nyelvcsont 

 felé húzza. Ezenkívül 2. egy izomra akadtam (13., 14. rajz), mely az előbb 

 említett izom alatt szintén a cricoidlemez ventralis fölületéhez tapad. 

 Eredetét, sajnos, nem állapíthattam meg, mert a légcső alsó szakasza 



