156 DR. GRESCHIK JENŐ 



anyagomon hiányzott. A tyúkban ez az izom Heidrich szerint a sternum 

 felöl jön fölfelé és m, sternolaryngeus a neve. Szintén a ÛADOW-féle 

 m. sterno-hyoideus rendszerébe tartozik. Működésével a gégefőt lefelé 

 húzza. Kallius (1Q05) a kacsából egy m. tracheo thyreo-hyoideust említ, 

 mely a tracheáról jön és a nyelvcsonthoz tapad ott, ahol a szerv ered; 

 a háziverébben ezt a kacsáétól alig különböző izmot m. tracheohyoideus- 

 nak nevezi. 



A madarak felső gégefőjének tulaj do nképeni izomzatát az 

 irodalom különbözőképen tárgyalja. Már Tiedemann (1810) ismert két 

 izmot: egy felső nyitót és egy alsó csukót. Munkájában találóan írja le 

 a viszonyokat és én a klasszikus helyet itt szószerint közlöm, mert Gadow 

 a BRONN-féle munkában kissé homályosan közli szerzőnk adatait. Tiede- 

 .WANN szavai a következők: «Az egyik izom, melyet nyitónak vagy tágí- 

 tónak akarok nevezni, nagyon erős, a gyűrűporchoz hasonló csontdarab 

 külső felületén ered és a kannaporc külső fölületéhez, valamint hegyé- 

 hez tapad. Működése alkalmával a kannaporcot kifelé húzza és ezáltal 

 tágítja a hangrést. A másik kisebb izom, melyet a hangrés zárójának 

 nevezek, az előbbi alatt befelé fekszik, szintén a gyűrüporcot helyettesítő 

 csontdarabról és azokról a gömbölyű csontdarabokról ered, amelyeken a 

 kannaporcok izesülnek, a kannaporc belső szélére tapad. Működése alkal- 

 mával a kannaporcot befelé húzza és bezárja a hangrést». 



Wagner (1843) is ismer egy fent fekvő tágító izmot (m. thyreo- 

 arytaenoideus posticus), mely épúgy fut le, mint ahogy Tiedemann leírta 

 és egy alatta fekvő szűkítő izmot (m. thyreoideus lateralis s. compressor 

 laryngis), mely a kannaporc felső széléről eredve hátul és elül a másik 

 oldal izmával egyesül. Jaquet (1894) ezzel szemben a galambban egy 

 külső és egy belső hangrésszükítő izmot rajzol le. Gadow (1891) Watson 

 nyomán az Aptenodytes longirostris felső gégefőjének rajzát közli. Esze- 

 rint a sphincter az apertor-lól oldalt feküdne, amit újból megvizsgálan- 

 dónak tartok. Heidrich 2 izmot különböztet meg: 1. egy csukó oldalsó 

 gyűrűkannaporc izmot (m. cricoarytaenoideus lateralis Gurlt). Minthogy 

 azonban medialisan fekszik a következőtől, Heidrich ezt az izmot m. 

 cricoarytaenoideus medialis-nak nevezi. 2. Egy tágító hátsó kannaporc 

 izmot (m. cricoarytaenoideus posterior). Minthogy azonban ez az izom 

 oldald fekszik az előbbitől, inkább m. cricoarytaenoideus lateralis-nak 

 nevezi. 



Magam a királyka felső gégefőjének sajátos izomzatát mind ma- 

 kroszkopikusan, mind mikroszkópi metszeteken vizsgáltam és célszerűbb- 

 nek tartom a régi, Tiedemann- tói származó beosztás elfogadását, mely 

 a tágító, azaz nyitó izommal kezdi a leírást, mert ez az izom tűnik 

 szembe először, amidón a nyálkahártyát lehúzzuk. A kannaporcok 

 nagyobbik elülső feléről mindegyik oldalon hosszanti rostok húzódnak 



