Palaeontologiai közlemények. 



Referálja Dr, Lambrecht KâLiMÂn. 



Steiner, H. Das Problem der Diastataxie des Vogelflügels. — 

 Jenaische Zeitschr. f. Naturw. Bd LV. (N. F. XLVIII) Jena 1917, p. 221— 

 496, flg. 49, Taf. IX— XI. 



Szerző igen gazdag vizsgálati anyag alapján az aquinto- és quinto- 

 cubitalismus sokat vitatott kérdését veszi revisio alá és tisztázza sok 

 tekintetben. Wray (1887) fellépése óta sokan foglalkoztak a pterylo- 

 grafia ez érdekes kérdésével, szerző azonban kimutatja, hogy lényegét 

 Gerhp: már tíz évvel előbb felismerte (1877). A régebbi szerzők a tipikus 

 madárszárnyat quintocubitalisnak, azt azonban, amelyen az ötödik ll-od- 

 rendű evezőtoll hiányzik, a hozzátartozó fedőtoll azonban megvan, 

 aquintocubitalis-nak nevezték. Mitchell (1899) az utóbbi esetre a dias- 

 tataxis, előbbire az eutaxis kifejezéseket hozta forgalomba. Szerinte a 

 diastataxis a madárszárny primitivebb foka, ezzel szemben Pycraft az 

 eutaxist tartja a madárszárny eredeti típusának. 



Szerző a zürichi egyetem zoológiai museumának 6000 darabból 

 álló madárgyüjteményének vizsgálata alapján mindenekelőtt megálla- 

 pítja, hogy a diastataxis összes eseteiben az első öt másodrendű evező 

 mindig hosszabb a többinél s ez ugyanoly jellemző a diastataxisra, 

 mint egy evező látszólagos hiánya vagy a PvcRAFT-féle intercalaris sor 

 fellépése. 



Mitchell, Goodrich és Pycraft régebbi felfogásaival szemben 

 szerző a madárszárny diastataxis-át akként magyarázza, hogy a tollak 

 mai horizontális sorai két részből tevődtek össze, amelyek közül a dis- 

 talis rész minden esetben az alatta következő sor proximalis részével 

 kapcsolódott össze. Az átmenet az egyik sorból a másikba a diastataxis 

 üre helyén megy végbe, mikor is az ötödik, illetve hatodik harántsor az 

 eredetileg összefüggő tollak között átmeneti szerepet játszik, ennek 

 következtében ezen a helyen az evező nem lép fel, jóllehet ma is annyi 

 számú elemből áll, mint az összes többi harántsor. 



Arra a kérdésre, hogy az eutaxis és diastataxis miként jött létre, 

 egyedül a tollszemölcsök enibryonalis elhelyezkedésének vizsgálata adhat 

 feleletet. Szerző a diastataxis-os csoportból a házi kacsa, szárcsa, ezüstös 



