A MAGYAR BIRODAI OM MADARAINAK NÉVJEGYZÉKE 7 



elnevezése, megkülönböztetésének jogosultsága, meghatározása és elő- 

 fordulása kétséges ; ab = aberratio. Megjegyezzük, hogy a név után a 

 szerző rövidített neve mellett mindig kiírja a földrajzi származást, a terü- 

 let nevét, ahonnan az illető formát a szerző először ismertette. 



Nem tehetem e helyen tüzetes birálat tárgyává Kleinschmidt me- 

 rész újítását, csak annyit jegyzek meg róla, hogy egyelőre a gyakorlati 

 követelményekkel általában nem számolván egyéni, de nem általá- 

 nos használatra való. Ezt különben maga a szerző is belátja, meg- 

 jegyezvén, hogy a «természetes rendszer» mellett elismeri az ü. n. 

 «iskolai rendszer» jogosultságát. 



Vége-hossza nincsen a közkézre került névjegyzékek egymástól 

 való eltérőségét bizonyító példáknak ; arra azonban alig van példa, hogy 

 tanácskozások, kongresszusi határozatok ellenére, igazában biztató tünetei 

 mutatkoznának a megegyezésnek s a nomenklatura meg- 

 szilárdulásának. Mindebből tehát kétségtelenül kiviláglik, hogy a 

 mostani nomenklatúrái szabályok sem kifogástalanok s kérdéssé teszik, 

 hogy reájuk támaszkodva csakugyan elérhetjük-e a célt, aminek érdeké- 

 ben alkottattak? 



De hát micsoda gyengéi vannak a nemzetközi tanácskozások alap- 

 ján készült szabályzatnak? Micsoda tételein kellene feltétlenül változ- 

 tatnunk? S mi módon biztosíthatnánk általános és egyforma érvényesü- 

 lését, a nevek állandóságát és végleges rendezését? 



Mielőtt e fogas kérdésekre megadnám a választ, illetőleg idevágó 

 nézetemet kifejezném, röviden reá akarok mutatni ama törekvésekre, 

 melyeket az állattan különböző területeinek művelői már eddig is ki- 

 fejtettek a nemzetközi nomenklatura szabályainak módosítása érdekében. 

 Sokan akadtak ugyanis szaktársaink sorában, akik az elsőbbség törvé- 

 nyéhez való megalkuvást nem tűrő görcsös ragaszkodásban vélték fel- 

 ismerni a szabályzat gyengéjét s azoknak az ingadozásoknak, bántó 

 fogalomcseréknek, visszásságoknak forrását, amik a divatos névjegyzé- 

 keket jellemzik. Megütköztek azon is, hogy a szabályzat elveinek követ- 

 kezetes alkalmazása számos azonos kétnevű és nem kétféle nevű 

 állatnevet hoz forgalomba, ami némileg ellenkezik a régi LiNNÉ-féle 

 nomenklatura elvével, mely szerint minden állat nemi neve különbözik 

 a faji nevétől. S miután a modern madártani névjegyzékekben már nem- 

 csak a kettős, hanem a válfajok ismeretével a hármas elnevezések sze- 

 repelnek vagyis a nemi és faji névhez harmadikul a válfaji név is oda 

 kerül, az azonos kétnevű elnevezéseket az azonos háromnevűek szinte 

 kiszorítják. Hogy az efféle ismétlődő nevek valóságos csúfságai, fölös- 

 leges kölöncei, hogy ne mondjam kacagtató szörnyszülöttei a névadás- 

 nak, azt nem kell bizonyítanom. Vagy talán megnyugodhatunk abban, 

 ha eféle nevek tarkítják névjegyzékeinket : Troglodytes troglodytes troglo- 



