A A\AGYAR BIRODALOM MADARAINAK NÉVJEGYZÉKE ö 



az egyes állatosztályok művelőiből alakított különbizottságok felülbírá- 

 lása alapján, a következő kongresszus döntését kérje ki.i 



Egyéneknek, egyesületeknek azonban nem adja meg a jogot a 

 kongresszus arra, hogy önállóan járjanak el. 



Ámde mit látunk mégis? Már 1915-ben Apstein tanár néhány szak- 

 társával vállvetetten síkraszállott a nomenklatúrái szabályok legégetőbb 

 módosítása mellett s az elsőbbség törvényének bizonyos tágítását ajánlva 

 felállította a «nomina conser vanda», azaz a megtartandó nevek 

 sorozatát.2 Az elv, mely vezérelte, abban a felfogásban gyökerezik, hogy 

 a legismertebb állatalakok régtől fogva használatos és a legszámbavehe- 

 tőbb szakmunkákban és tankönyvekben szereplő nemi nevei többé meg 

 nem változtathatók, valamint a közhasználatú nemi és faji nevek fogalom- 

 változtatásai, azoknak az eddigieknél más értelemben való alkalmazása 

 sem engedhető meg. 



E bátor lépésnek meg volt a hatása, mert a nemzetközi nomen- 

 klatúrái bizottság madártani különbizottsága is kezdett jobb belátásra 

 jutni s engedni abból a merevségből, mely az elsőbbség törvényét 

 nebántsvirágnak tekintette. Az 1916. április hóban kiadott 67 számú 

 «véleményében» 102 oly nemi névnek sorozatát tette közzé, melyeket 

 mint meg nem változtatható neveket fog a legközelebb tartandó nem- 

 zetközi állattani kongresszusnak ajánlani. Hogy azonban ez az alkalom 

 mikor kínálkozik, azt ugyan a legutóbbi négy év tanulságai nyomán 

 senki sem tudhatja. Csak azt látjuk tisztán és bizonyosan, hogy olyan 

 világfelfordulás után, mely évtizedekre való munkát rak a megfogyat- 

 kozott kultúrnépek vállaira, nem annyira a haladás, hanem egyelőre a 

 romok eltakarítása jegyében s amely világrengés fékevesztettségében 

 minden szentnek tartott szövetséget, nemzetközi szerződést és megálla- 

 podást megingatott, lábbal tiport és felrúgott s a nemzetek között a 

 gyűlölet zsarátnokát pusztító lángtengerré növelte, mondom ilyen nagy rom- 

 bolás és az összeforrasztó kötelékeknek végzetes széttépése után hiú ábránd 

 volna abban reménykedni, hogy nemzetközi tudományos kongresszusok 

 belátható időn belül összeülhessenek és tárgyilagosan tanácskozhassanak. 



Ha tehát szakunk terén haladni akarunk, nemzetközi vonatkozású 

 kérdéseinket és függőben maradt ügyeinket nem odázhatjuk el bizony- 

 talan messzeségben derengő jobb időkre, hanem azon kell lennünk 

 hogy megoldásukhoz a magunk erejével iparkodjunk hozzájárulni vagy 

 legalább is a megoldásukra vezető utakat egyengetni. 



Ezen elintézetlen kérdések közé tartozik a nomenklatura rendezése 



' Egész sora jelent meg már e véleményeknek, ami csak szintén megerősíti néze- 

 tünket, mennyi fogyatkozása van a nomenklatúrái szabályzatnak. 



2 Sitzungsber. Ges. Naturf. Freunde. Berlin, 1915. No. 5. — Orn. Monatsber. 

 1915. 186. 1. 



