10 CHERNELHAZI CHPRNEl. ISTVÁN: NOMENCLATOR AVIUM RFONI HUNGARIAE 



és szabályozása is, melyhez hozzászólani nemcsak jogosultaknak tartjuk 

 magunkat, de attól sem riadunk vissza, hogy önálló felfogásunkat a gya- 

 korlatban is megvalósítva, új névjegyzékét állítsuk össze a hazánkban 

 előkerülő madárfajoknak. Hangsúlyozzuk egyúttal, hogy a jelen felfor- 

 dult viszonyoktól eltekintve sem ismerhetjük el semmiféle olyféle kon- 

 gresszusi határozat érvényességét, mely egyéneknek és egyesületeknek 

 megtilthatná, hogy véleményüket és szándékaikat a nomenklatura dol- 

 gában önállóan ne követhessék. A kongresszusoknak csak tanácsoló és 

 véleményező joguk lehet, de sohasem törvényhozó. Hiszen az eféle össze- 

 jöveteleken az illető szak művelőinek mindig csak töredéke, bizonyos 

 csoportja szokott megjelenni, mely nem képviseli a szak egyetemét^ 

 tehát nem is hozhat — esetleg egy-két szavazattöbbséggel — általá- 

 nosan kötelező határozatokat. A nomenklatura ügyének ilyen módon 

 való elintézése — amint azt különben a valóság megmutatta — merő 

 lehetetlenség. Egyöntetűségét és közhasználatát madaraink tudományos 

 elnevezéseinek nem lehet senkire serh reáerőszakolni, mert mindezt nem 

 azzal érhetjük el, hogy bizonyos szabályzatot kötelezően akarunk elfo- 

 gadtatni, hanem legelőbb még azzal, hogy olyan szabályzatot ajánlunk, 

 mely a magában rejlő célszerűség erejével tör magának utat és hódítja 

 meg a szakköröket. A kényszer ellenkezik a tudományos munkálkodás 

 szabadságával, mert a cselekvésünkre vetett béklyók újra felidéznék a 

 céhesség rég letűnt, megzsibbasztó rabságát. 



Ép ez okból nem egyedül mi valljuk, hanem szaktársaink egyre 

 növekvő és számottevő, függetlenségére rátartós tábora is osztja ama 

 felfogást, hogy a meglevő nomenklatúrái szabályzatban megtartassék 

 ami jó, de kiküszöböltessék belőle ami rossz. Azzal az esetleges szemre- 

 hányással szemben, hogy így megint csak egyéni nézetek érvényesül- 

 nek majd túlságosan s megbolygatják az elérendő egységességet, röviden 

 azt felelhetem, hogy az egységességet a szabályzathoz való ragaszkodás 

 sem birta biztosítani, tehát a különböző oldalról nyilvánított óhajoknak, 

 javaslatoknak és kísérletezéseknek a haladás szempontjából mindenesetre 

 termékenyítőbb hatásuk lehet és a tisztázást inkább elősegítik, mintha 

 korlátokat állítva alkalmakhoz, időpontokhoz és alakszerűségekhez kötve 

 megszabhatnák a közremunkálkodás lehetőségeit. 



Nézetünket, a nomenklatúrái szabályzat módosítása tárgyában, a 

 következükben foglaljuk össze, legyen az egyszersmind felelet, a fölebb 

 érintett kérdéseinkre: 



1. A nemi és faji (válfaji) nevek nem lehetnek azonosak. Azokban 

 az esetekben, mikor ez az elsőbbség törvénye szerint előállana, faji 

 névül a következő legrégibb név használandó.' 



1 Még az angolok is kardoskodtak e felfogás mellett (Ibis. 1905. p. 494.) s a 

 Stricklandian Code-ban már kimondott elv fentartását javasolták. 



