A MAGYAR BIRODALOM MADARAINAK NKVJEGYZÉKE H 



2. Meggyökerezett, széltében régóta használatos faji nevek, nem 

 pótolhatók oly régebbi eddig ismeretlen nevekkel, melyek jogosultsá- 

 gához némi gyanú fér. 



3. Elvetendők az oly faji nevek, melyek jelentősége megtévesztő 

 és hamis, pl. csak Európában élő fajra africaniis, zöld szinűre 

 ruf US stb.i 



4. Fogalomcserék minők: Tringa helyébe Totanus, Erithacus pliilo- 

 mela = {nagy fülemile) helyébe Erithacus hiscinia ( = fülemile) stb. nem 

 engedhetők meg. 



5. Ha a faji név más nemi névvel kapcsolatosan szerepel mint az 

 első szerzőnél, a szerző neve nem teendő zárójelbe, mert fölösleges. 



6. A fajok a rendszer legkisebb egységeinek s nem a legkisebb 

 csoportjainak tekintendők. Azoknak az alakoknak, melyek nem lényegesen, 

 hanem csak viszonylagosan, csekély mértékben különböznek egymástól s 

 e különbözőségük bizonyos földrajzi területekhez kapcsolódva, szinte 

 annak geofizikai hatásait tükrözteti szervezetükön, a rendszer keretében 

 feltétlenül helyet kell kapniok. Ezeket a válfajokat vagy földrajzi faj- 

 tákat három névvel jelöljük. Elegendőnek tartjuk azonban a jellemző 

 vagyis először ismertetett alakot, úgymint azokat a fajokat, melyeknek 

 csak egy alakja van vagy eddig csak egy alakja ismeretes, két név- 

 vel ellátni. Mert teszem azt ha az Angolországban honos fenyves 

 cinegét megkülönböztetjük a Linné által leírt svédországi s ehhez 

 hasonló középeurópai alaktól, elégséges ha csupán amannak nevéhez 

 függesztjük a válfaji jelzőt s angol fenyves cinegét (Parus 

 ater britannicus Sharpé & Dress.) mondunk vagy írunk, ellen- 

 ben emezt csak fenyves cinegének (Parus ater L.) hívjuk. Az 

 utóbbihoz függesztett harmadik név merőben szószaporítás volna. 



7. Az elsőbbség törvénye Linné «Systema Naturae» c. munkájá- 

 nak 1758-ban megjelent X-ik kiadásától számítandó s az után napvilágot 

 látott olyan művekre alapítható, amelyekben következetesen végesvégig meg- 

 valósítva látjuk a kétnevű nomenklatúrát s szerzőjük biztosan tudva van. 

 Nem vehetők tehát figyelembe egyebek közt: Pontopiddan, Danske 

 Atlas 1763, Vroeg, Catal. Verzam. Vogel. Adunbratiuncula. 

 1764. s hasonló művek. Amabban a kétnevű nomenklatura nem következe- 

 tesen van alkalmazva (v. ö. Journ. f. Orn. 1918. 116 1.), emez meg név- 

 telenül megjelentnek tekintendő, mert nem tudhatjuk biztosan vájjon a 

 benne található nevek PALLAS-tóI vagy VROEG-tól erednek-e? (v. ö. 

 Journ. f. Orn. 1916. 330 1.). És nem vesszük számba Paulus Henricus, 

 Gerardus Möhrino: üeslachten der Vogelen. Ausg. von Nozi-> 

 .WAN und VosMAER. Amsterdam 1758. c. művét sem, noha szorosan véve 



1 Erre vonatkozóan is áll, amit az előző jegyzetben mondtunk.') 



