A MAG^■AR BIRODALOM MADARAINAK NÉVJEGYZÉKE l':: 



változása követelné s megfigyelő hálózatunk munkásaitól, szaktársaink- 

 tól, szakunk barátaitól sem követelhetjük, hogy a megszokott nevek 

 helyett rövid időközökben új és új neveket tanuljanak s használjanak 

 dolgozataikban, jelentéseikben. 



Két évtized nyugalma után mégis elhatároztuk magunkat arra, hogy 

 új névjegyzékét állítsuk össze hazai madárfajainknak, leszűrve e hosszú 

 időszak tanulságait és számotvetve a tudomány haladásával, remélve, 

 hogy munkálatunkkal talán az elnevezések véglegesítésének kérdését is 

 megoldani segítettük s ha nem, legalább hazánkban a nomenklatura 

 kérdését megint jó hosszú időre kikapcsoltuk működésünk keretéből. 



Az 1898-ban megjelent névjegyzékünk 329 madárfajával szemben a 

 mostani 410 fajt és válfajt tartalmaz. A gyarapodás ugyan csak az okból 

 látszik tetemesnek, mert a régi jegyzékben a válfajokat nem láttuk el 

 folyószámokkal. Mindazonáltal több azóta nálunk ismertté vált fajt vagy 

 földrajzi fajtát vehettünk fel jegyzékünkbe, mely így az eddig terüle- 

 tünkről bizonyító példányok vagy kétségtelenül hiteles, avatott megfigye- 

 lőktől származó irodalmi adatok alapján kimutatott összes madáralakjainkat 

 foglalja egybe. Nagyon természetes, hogy csak a vadon élő vagy 

 meghonosított, de elvadult fajokat vettük figyelembe, a domestikált, 

 a behonosított, de ismét kiveszett, mesterségesen tenyésztett végre a 

 nyilván fogságból kiszabadult fajokat ellenben elhagytuk, szintúgy az 

 egyéni változatokat (varietas) is. Ellenben függelékül felsoroltuk ama 

 fajokat, melyek előfordulása kétes és bizonytalan ugyan, de amelyekről 

 irodalmunkban adatokat találunk. 



Régi névjegyzékünk egyik fogyatékosságát is pótolni kívánom ez 

 alkalommal, amennyiben az egyes fajoknál feltüntetem ama földrajzi pontot 

 vagy területet, a «terra typicá»-t, a honnan az illető szerző a faj vagy fajta 

 típusát leírta, vagy amely mint ilyen megállapítható volt az illető alakra nézve. 



Azzal a kívánsággal adom át új névjegyzékünket a madártan ma- 

 gyar művelőinek és barátainak kezébe, hogy még az esetben is követ- 

 kezetesen éljenek vele, ha netalán egyben-másban nem is osztanák azo- 

 kat az elveket, amiken alapult. Tekintsék elsősorban a célt, amit vele 

 elérni óhajtunk: az egységes eljárásból kialakuló határozottságot és biz- 

 tosságot, melynek a gyakorlatban több jelentősége, mert haszna van, 

 mint az esetleg megokolt módosítások folytonos alkalmazásának. Az 

 észrevételeket szívesen meghallgatjuk s eltesszük arra az időre, mikorra 

 esetleg — talán megint két évtized múlva — új névjegyzék kiadása 

 válik égetővé. Az az aránylag nem sok nehézséget okozó fáradság, bele- 

 tanulás, amivel az új névjegyzékben használt nevek megszokása jár, sen- 

 kit se riasszon vissza, mert sokkal több munkát jelent, az emlékezetnek 

 sokkal nagyobb megterhelését követeli a számtalan újabb nomenklatúrá- 

 val való küzködés, mint egynek feltétlen elfogadása. 



