A MAGVAR BIRODALOM MADARAINAK NÉVJEGYZÉKE 65 



!I., p. 977.) nemi nevet használják vagy 30 év óta s újabban Hartert, Hellmayer Euró- 

 pában is kardoskodnak mellette. A német és magyar madártani irodalomban az utolsó 

 évtizedekben általában a Dendrocopus Vieill. nemi név volt járatos. Minthogy azonban 

 ez a név ebben az alakban már előbb más madárnemre alkalmaztatott (Orn. Monatsber, 

 1912, p. 160—162) a következő legrégibb Dendrrcopos lép helyébe. Nézetünk szerint a 

 kettő nem azonos s bár csak egy betű a különbség köztük, ezt ép úgy tekintetbe kell 

 vennünk, mint tekintetbe vesszük a Gahrita és Galerida nemi névnéf. 



" Dendrocopos major L A cissa Páll. név ennek csak synonymja. 



33 Picas cartas Gm. Némelyek a középeurópai szürke küllőket Picas canus viridL 

 canus Meyer &\VoLF néven megkülönböztetik az északiaktól. Hak'TEwt vizsgálatai szerint 

 (Vög. paläarkt. Fauna 11. köt. 895.1) azonban a szélválasztás nem jogosult. 



3* Cypselus Illiq. E régi nemi név megtartandó, mert Apus 1764-ben SCHÄFFER 

 által más állatnem (rák) elnevezéseként szerepel. A Micropus Wolf ugyan egy évvel 

 régibb (1810) de sohasem volt közhasználatú. 



35 Mirando L. Hartert (Handl. Br. B. 1912, p. 93) a Mirando nevet a molnár- 

 fecske, a Delichon-i a füsti fecske nemi nevéül használja, tehát a régi szokástól elütően 

 felcserélve. Ilyen zavart okozó névcserében nem követhetjük. A füsti fecske rozsdás- 

 hasú egyéni változatát pagoram Brhm. néven különböztetik meg, 



3ö Clivicola Forster. Forster ugyancsak 1817-ben, idézett munkájában pár lap- 

 pal előbb (17. 1.) említi a Riparia genus-nevet, melyet tehát a prioritás illetne. Mind- 

 azonáltal mi ragaszkodunk a közkeletűbb Clivicola genus névhez, mely egyidejű amazzá 

 s kerülni óhajtjuk az azonos kettősneveket. 



37 Mascicapa grisola L. LÖnnberq (Journ. f. Orn. 1906, p. 529.) arra utal, 

 hogy a legrégibb neve Motacilla Ficedula Linné (Syst. Nat. X. 1758, p. 185.). A szűk- 

 szavú leirás talál ugyan e fajra, de gyanút kelt, hogy Linné összeveti e fajt Willughby^ 

 Raius Ficedula cannabina-iával. Helyesebb tehát, ha ugyancsak a LiNNÉ-től eredő és 

 közhasználatú nevét megtartjuk. 



38 Lanias excubitor Cab. Az egyszárnytükrű őrgébicset Lanius excabitor major 

 Páll., helyesebben Lanius excubitor rapax Brehm (Journ. f. Orn. 1854, p. 144.), újabban 

 Hartert (Vög. paläarkt. Faun. I., p. 418) nem tekinti a nagy őrgébics válfajának. Né- 

 mely búvárok azonban nem osztják nézetét, de nyomósán nem bizonyíthatják egyelőre 

 nézetük helyességét. Lehet, hogy csak egyéni változat. 



39 Corvus corone L. Kleinschmidt szerint Linné i. h. fiatal vetési varjút írt le 

 e néven. Mivel azonban a fekete varjút ő 1758-ban nem is ismerte s RAius-ra és ALBiN-ra 

 hivatkozva ismerteti, akik határozottan a corone-i jellemezték Linné által idézett műveik- 

 ben, nem fogadjuk el Kleinschmidt nézetét, hogy a corone L. nevet subcorone Brehm 

 faj névvel cseréljük föl. 



<o Coloeus monedula coliaris Drumm. Régibb neve e fajtának, ha bebizonyul, 

 hog>' az oroszországi örvös csókák azonosak a Balkánon és hazánk délkeleti részeiben, 

 élőkkel: Coloeus monedula Soenimeringii Fischer, Mém. Soc. Imp. Nat. Moscou 1811. 

 I., p. 3. Pl. I. V. Ö. Verh. Orn. Ges. Bayern 1917. 184-187. 1. 



^' Pica rustica ScoP A nálunk honos szarkák még tüzetesebben átvizsgálandók 

 mert az erdélyi példányok mintha nagyobbak volnának a többinél. És az is kérdés, a mi 

 kisebb szarkáink azonosak-e az Észak- és Nyugat-Európában honos alakkal ? 



" t^acifraga caryocatactes relicta Reichenow. Hartert (Vög. paläarkt. Faun. I., 

 p. 25.) nem különbözteti meg e Reichenow-ìóI 1889ben (Journ. f. Orn., p. 288.) Nucir 

 fraga relicta néven leírt s az Alpesekben és Kárpátokban élő válfajt. KoCH (Syst. baier. 

 Zool. I., 1816, p. 93.) elnevezése maculata nem erre az alakra vonatkozik, hanem syno- 

 nymja az északi alaknak. 



*3 Ligurinus KocH. Régibb név a C/iloris Cuvier (Leçons d'Anat. Comp. 1. 1800» 



