A MAGYAR BIRíiDALOM MADARAINAK NÉVJEGYZÉKE 67 



" Sylvia borin BoDD. Közkeletű neve volt : S. hortensis, majd S. simplex Lath. 

 (17S7). A borin azonban régibb. Némely szerző S. hyppolais L. (Syst. Nat. X. 1758, p. 

 185) faji nevet használja újabban. Ám ez helytelen, mert LiNNÉ leirása nem szabatossá 

 gézére is vonatkoztatható. 



58 Phylíoscopiis collybita Vieill. A LiNNÉ-féle acredula bizonytalan név. A Bech- 

 STEIN-féle, de ÖMELiN-től eredő rufus-t pedig helytelenül vonatkoztatlak erre a fajra. 



" Hippolais Brehm. Hellmayr szerint (Nomencl. Vög. Bayerns 1916, p. 40) meg- 

 tartandó a KAUP-tól eredő (1829) Hypolais nemi név, mivel a BREHM-féle Hippolois 

 «nomen nudum». Mi Hartprt (Vög. paläarkt. Faun., p. 569) és Reichenow & Hesse 

 (Journ. f. Orn. 1916, p. 366) felfogását követjük. 



"0 Acrocepholus arundinaceus L. Radde megkülönböztette a kisebb termetûeket 

 minor néven, de ezek csak egyéni változatok, a termet szélsőségei. 



"' Tardus musicus L. Linné Syst. Nat. X-ik kiadásában (1758. 168. és 169. 1.) a 

 Tardus iliacus-t — szőlőrigó — és Tardus musicus-t — énekes rigó — nagyon zavarosan 

 jellemezte, amennyiben leírásukat felcserélte, de egyben régebbi szerzőkre utalva, a 

 két fajt helyesen különböztette meg s előfordulásukat, biológiai kidomborodó jellemvoná- 

 sukat is említette. Az iliacus-t így írja le: alis subtus flavescentibus, rectricibus tribus 

 lateralibus apice utrinque albis. Turdus iliacus. Raj. av. 64. n. 4. Klein av. 66. Aldr. 

 Orn. 1. 16. c. 4. Habitat in Europa. 



A musicus-t pedig így jellemzi : alis subtus ferrugineis, linea superciliorum albi- 

 cante. Fn. Svec. 189. Turdus simpliciter dictus viscivorus minor. Will. Orn. 138, t. 37. 

 Raj. av. 64, n. 2. Turdus musicus Frisch av. t. 27, f. 1. 2. Alb. av. 1, p. 32, 33, t. 35, 

 34. Habitât in Europa sylvis ; nido ex luto. E summitate arboris vere Lusciniam canti- 

 lena imitatur . . . 



Linné Syst. Nat. XU. 1766. évi kiadásában tévedését helyreütötte s a két rigófajt 

 helyesen jellemzi. Ennek ellenére Hartert (Vög. paläarkt. Faun. p. 650, 653), az angol 

 «Handlist of Brit. Birds» 1912, p. 75, 76, Hellma\r (NomencL Vög. Bayerns 1916, 

 p. 11) a szőlőrigót Turdus musicus névvel jelölik, az énekes rigóra pedig a philomeUis 

 vagy philomelos Brehm faji nevet alkalmazzák. Ez csak újabb zavaroknak volna okozója 

 s világos példája, hogy a nomenklatura szabályainak rideg alkalmazása lehetetlenség 

 kivált akkor, ha e szabályokhoz különben is szó férhet, mint ez az eset is bizonyítja, 

 mikor Linné a maga tévedését később kijavította; a mostani nomenklatura szabályai 

 szerint azonban nem volna ez figyelembe vehető, hanem a hibás alapon kellene eljár- 

 nunk, merőben az időrendre vetve súlyt. 



ö2 Turdus torquatus orientális Seeb. Madarász szerint (Magy. Mad. p. 107) Árva- 

 megyéből származó példányok, de egy zala- és somogymegyei példány is ezt a fajtát 

 (de nem fajt!) képviselik. 



" Monticola solitaria L. Linné az i. h. határozottan a mi kövirigónkat írja le, bár 

 hazájául nem épen Europa déli részeit, hanem a Keletet jelöli meg: «Habitat in Oriente», 

 de hivatkozik Willughbvra is, aki madarunkat Olaszországból említi. Némely szerzők 

 azonban abból, hogy Linné 1766-ban (Syst. Nat. XIL kiad., p. 290) cyanus új néven sorolja 

 föl e fajt s hazájául Olaszországot és Kréta-sziget szikláit jelöli meg, arra következtettek, 

 hogy Linné 1758-ban a kövirigó keleti válfajára értette szavait s e végből utóbbit Monticola 

 solitaría-nak, a nyugati válfajt pedig Monticola cyanus-nak nevezték. Csakhogy szerin- 

 tünk Linné 1758-ban is bizonyára a nyugati válfajra gondoltsa «Kelet» alatt a melegebb 

 égövet értette, ép úgy, mint mi is gyakran a «Kelet» fogalma alá vesszük a Balkánt, 

 holott tőlünk délre fekszik. Azonkívül is az a keleti válfaj, melyre számos szerző a 

 LiNNÉ-féle solitaria faji nevet alkalmazta, már csak azért sem viselheti ezt a nevet, mert 

 alsóteste barnavörös, erre vonatkozóan tehát Linné leirása nem talál. 



"* Saxicola Bechst. Hartert 1910-ben (Vög. paläarkt. Faun., p. 678) a hant- 



