14 SCHENK JAKAB: A KÓCSAG HAJDANI 



Őszi madárvilágra vonatkoznak s így még lia meghatározásait el is fo- 

 gadjuk, nem biztos, hogy a hattyúk és gödények fészkeltek is akkori- 

 ban a tavon. A velencei tó jelenleg is egyik legjelentékenyebb madár- 

 gyűjtő állomásunk az őszi madárvonulás idején s ha a méretek jelenleg 

 már nem is olyanok, mint 150 évvel ezelőtt, de a fajok gazdagsága a 

 gödények és hattyúk híjával megmaradt a mai napig. 



Magáról a kócsagról, vagy amint ő írja a «kótsok»-ról munká- 

 jának három helyén találunk valamelyes következtetésekre alkalmas ada- 

 tokat, A 34-ik lapon azt írja: «hodie candidae Ardearum pennae rarius 

 conspiciuntur», a 342-ik lapon : «haec aves per palustria Regni oberrant» 

 és a 343-ik lapon «hodie apud nos prope exolescunt». Ezekből azt lehet 

 kiolvasni, hogy a kócsag akkoriban előfordult a hazai mocsarakon, de 

 azt nem, hogy mekkora számban. De azokból a megjegyzésekből, hogy 

 a kócsagtól! manapság már alig látható, szabad azt következtetni, hogy 

 már akkoriban is ritka volt. Még jobban megerősíti ezt a föltevést a 

 másik megjegyzés, amelynek azonban az a hibája, hogy kétféleképen 

 fordítható: úgyis, hogy a kócsagviselet kiment a divatból, úgyis, hogy 

 a faj már pusztulóban van. Bármely értelmezést fogadjunk is el, mind- 

 egyikből arra lehet következtetni, hogy a kócsagtollnak már akkor is ritka 

 híre volt s így nem lehetett gyakori a madár sem. Ez az eredmény tel- 

 jes összhangban van Hoffmannsegg alább közölt egykori adatával. 



Az eddig felsorolt XVIII. századbeli források tehát nem említenek 

 oly adatokat, amelyekből bárminő következtetést lehetne levonni a kó- 

 csag XVIII. századbeli tömegesebb előfordulására vonatkozólag, sőt 

 inkább arra mutatnak a meglevő gyér jelek, hogy a kócsag már akkor 

 is ritka volt. Mindeddig azonban még egyetlenegy kócsagtelepnek még 

 a helyét se jelölik meg. Az első gémtelepet Piller és Mitterpacher 

 útleírásai említi meg. Természetrajzi érdekből végzett utazásuk alkal- 

 mával 1782. június havában a nagy gémtelepéről később is híressé vált 

 kologyvári ősmocsarat is érintették, ahol tömérdek gémet, köztük kócsa- 

 got is találtak fészkelve. Pontos számadatokat az állományról azonban 

 nem közölnek, úgyszintén az egyes fajok viszonylagos gyakoriságáról 

 vagy ritkaságáról sem emlékeznek meg. 



Az első pontos adat amely a kócsag XVIII. századbeli elterjedé- 

 sére vonatkozik, egyenesen ritkának minősíti azt. Gróp Hoffmannsegq 

 levelezésének tanúsága szerint2 Bellyén, tehát egyik legklasszikusabb 

 vizi madártanyákon s a híres kologyvári telep tőszomszédságában, 1794. 

 június havában két példányt lőtt a nagyon ritka kócsagfajból, szószerinti 



' Iter per Poseganain Sclavoiiiae provinciám mcnsibiis Junio et Julio 1782. 

 Budae 1783. 



2 Jahne G. K., Reise des Grafen von Hoffmannsegg in einigen Gegenden von 

 Ungarn bis an die türkische Grenze, ISOO. 



