40 



SCHENK JAKAB: A KÓCSAG HAJDANI 



még más és sokkal elfogadhatóbb okát is adja. Eszerint 1894-ben az 

 egész állományt kiszedték és eladták az állatkertnek, amely az értékes 

 és ritka madarakkal élénk csereüzletet vagy kereskedelmet folytatott más 

 állatkertekkel. Lovassn' megemlíti a személyeket is, akik az üzletnél érde- 

 kelve voltak, én ettől elállók, csak azt említem meg, hogy az állatkert 



^eo'.svi 



A-6<»v5' 



46^ 



15. A fonyódi «Nagyberek'. 

 15. Der l'rsiimpf e Nagyberek» bei FoiiyóJ. 



nemcsak ezen alkalommal, hanem később is szerzett innen kócsagfiakat s 

 nemcsak a kócsagfiókákat szedette, hanem a gólyafiókákat is, aminek még 

 ma is él az emléke az Alföldön. Oyólajelölési utaimon sokfelé kérdezős- 

 ködtek nálam, hogy ki szedette össze azelőtt a gólyafiakat? Faluszerte 

 jártak a gólyakupecek s a fiókák darabját koronájával fizették. Lehetséges 

 különben, hogy külföldi állatkertek is küldtek hozzánk ily gyűjtőket és 

 kiipeceket. A fenti adat tehát korántsem valószinűtlen s így meg kell 

 állapítani azt a szomorú tényt, hogy legnépesebb kócsagtanyánk, amely 



