58 SCHENK JAKAB: A KÓCSAG HAJDANI 



való tojások. 1 Az állományra vonatkozólag ez az adat épen olyan kevés 

 támasztékot nyújt, mint Havas S.2 közleménye, melyben a kis kócsag is 

 épen csak fel van sorolva, mint ott előforduh) madár. Valószínűnek 

 látszik, hogy 1886-ban is fészkelt még valamelyik Sárréten, amikor a 

 kolozsvári múzeum preparatora járt ott gyűjtés céljából ; minthogy azon- 

 ban RÁcz BÉI.A3 szerint a bihari Sárrétről a kócsag már az 18S0-as 

 évek elején végleg kipusztul, ez az adat tán inkább a vésztői 

 Sárrét-re vonatkozhatik, ahonnan azonban azon a teljes általánosságban 

 tartott adaton^ kívül, hogy a kócsagok «megérkeztek», semmiféle egyéb 

 adat nem maradt reánk. Jelenleg már nincs itt telep. 



17. Tiszaigar-on Székv PÁL-nak egy Szomjas Gusztáv által köz- 

 vetített levélbeli értesítése szerint régebben szintén volt egy kiskócsag- 

 telep. Idevágó adatai a következők: 



«Kertünk egy része holt Tiszaág, amely a fplyamszabályozások követ- 

 keztében 1864-ben teljesen ki volt száradva s ezért fűz- és nyárfákkal 

 lett beültetve. 1876-ban azonban újra víz alá került ez a terület egészen 

 1885-ig, amikor egy újabb szabályozás következtében a víz véglegesen 

 eltűnt. 1877 tavaszán bakcsók, vértes gémek (Ardea raljoides) és kis 

 kócsagok jelentek meg nagy számban s fészkeltek az említett fákon, 

 alig 200—300 méternyire lakóházunktól. Minthogy a telepet kíméltük s 

 csak ritkán lőttünk gémeket, azért ezek itt maradtak 1885-ig — a víz 

 eltűnéséig. Hogy mennyi géműnk volt, azt pontosan nem tudnám meg- 

 mondani, de arra emlékszem, hogy egy izben 232 kis kócsagot számlál- 

 tunk meg, amint elrepültek a víz fölött. Az 1850-es években itt állítólag 

 nagy kócsagok is fészkeltek s állítólag előfordult a gödény is.» 



A számlálás időpontja, sajnos, nincs megmondva, de ha azt tételez- 

 nők föl, hogy a fiókák szárnyrakerülése után történt meg s hogy egy 

 madarat bizonyára többször is számbavehettek, akkor legfeljebb legalább 

 50 pár fészkelt ezen a telepen. 



Hogy régebben még feljebb a Tisza mentén s a Sárrétről a Horto- 

 bágyig húzódó területen voltak-e kiskócsagtelepek és mekkora állo- 

 mánnyal, semmiféle adat nem maradt ránk, hacsak ide nem vesszük 

 Vajda PétfjíS közlését, hogy 1839. szept. 15-én Püspökladány tájé- 

 kán «igen sokat» észlelt. Kétes a Nagyfalu-vidéki telep léte is, melyet 

 Dk. Kuhn LP említ. A Száva mentén Báró K\i.bi-:rmaiten7 szerint 



' Frivalds/.ky J., Aves Huiijrai-iae. Bpest, 1891. 

 2 Vizi vadászat a Sárréten. Vadász- és Versenylap II. 1S5S. p. 269. 

 ' A kócsag fészkelése a iiajdani Sárréten. Aquila XXIll. 1916. p. 362. 

 * Vadász- és Versenylap XV. 1871. p. 88 



^ Madártani kirándulás a Tiszához. Athenaeum. 1. 1840. p. 695. 

 *• A madárköltés az 1880—86. években. Magyar Or\-osok és Természetvizsgálók 

 XXIII. vándorgyűlésének munkálatai. 1887. 



^ Berki élet és vadászatok. Vadászlap XII. 1S91. p. 367. 



