72 SCHENK JAKÀH: a KOCSAü HAJDANI 



mehet majd, mert a háború alatt már úgyis életbelépett ez a tilalom és 

 a háború után csak annak további érvénybentartását kell a hazai dísztoUipar 

 egyidejű megszervezésével keresztülvinni. 



Most még egy utolsó kérdést kell érintenem. 



A kócsagok megmentését célzó 4-ik javaslatom a kócsagtenyésztő- 

 majorok szervezése. Nem szorul bizonyításra, hogy a hölgyvilág nem szí- 

 vesen fog véglegesen lemondani a «k(')csag))-viseletről. Hiszen magam is 

 kénytelen vagyok elismerni, hogy ez a legszebb dísztoll, szebb akármelyik 

 paradicsommadár tollánál, a természetnek valósággal páratlanul ékes 

 remek alkotása. Kétségtelen dolog, hogy senkisem mond le róla szivesen, 

 már pedig, ha a behozatalt megtiltjuk s az itthoniak utolsó maradványát 

 megvédjük, akkor ugyan honnan szerezzék meg a hölgyek az annyira 

 áhítozott szép kócsagot. Hiszen igaz, hogy senkinek se a testi jólétét, se 

 a lelki üdvösségét nem érinti, hogy kócsag diszíti-e a kalapját, vagy 

 másfajta dísztoll, de viszont ha módunkban áll madárpusztítás nélkül is 

 szerezni kócsagot, miért ne tennők? Erre szolgálnának a structenyésztö- 

 majorok mintájára szervezendő kócsagtenyésztőmajorok. 



A dolog nem lehetetlen. Bár eddig seholsem rendeztek be kócsag- 

 tenyésztést s így hiányzanak az idevágó tapasztalatok, mégis meg lehet 

 kezdeni a kísérletet, mert az állatkertekben majd mindenütt fészkelnek 

 és szaporodnak a kócsagok, különösen azok, amelyek fiókakorukban 

 kerülnek oda. Alkalmas terület is volna az ezirányú kísérletek megkez- 

 désére. Keszthely mellett van a csodás gyógyító hatásáról híres 

 Hévíz, melynek a Balatonba ömlő meleg forrásainál állandóan kitelel- 

 nek egyes gémfajok. Ennek a hőforrásnak a vizével kellene táplálni a 

 létesítendő kísérleti kócsagtenyésztőmajort, melyet a jövedelmezőség 

 fokozására és a kócsagok táplálkozásának biztosítására halgazdasággal 

 kellene egybekapcsolni. A tenyészállatokat külföldről még be lehetne 

 szerezni s már néhány esztendő alatt benépesülne a major. Aránylag 

 kevés befektetés és csekély üzemköltség mellett a kócsagtenyésztő- 

 majorral párosult halgazdaság dús és biztos jövedelmet hozna s nem 

 kellene a kócsagot se nélkülöznünk. Egyelőre még kétes, hogy akad-e 

 erre vállalkozó, de a kócsagbehozatali tilalom életbeléptetése után kitűnő 

 üzlet lesz a kócsagtenyésztés s akkor bizonyára lesz ilyen tanya nem- 

 csak egy, hanem több is. Erre elég alkalmas hely van az országban s a 

 fontemlített természeti emlékek mocsarai egytől-egyig szintén alkalmasak 

 ilyen kócsagtenyésztőmajorok létesítésére. 



Fejtegetéseim végére értem! Azt hiszem, hogy a kérdést minden 

 vonatkozásaiban eléggé megvilágítottam, úgy hogy csak a fölvetett tervek 

 gyakorlati életrekeltése marad hátra. Vagy talán még egyszer hangsúlyoz- 

 zam-e, hogy itt az utolsó óra, amikor még eredményesen megakadályoz- 

 ható kócsagjaink végpusztulása? Azt hiszem szükségtelen, mert ez a tény 



