XXXVII 



Tal)ula -IO. 

 „Falcinelliis luinìceo-viridis ; Ardeae 

 species." 



„Statura propc iiiofluni (juadrat cimi prae- 

 cedcnti. Color taineii diti'ert quam iiiasiiue : 

 nanique corpus undique obscure-puniceo colore 

 relucet et niaculis viresccntilius conspersuni 

 est. Collum, venter, femora cum cauda (!) pilosis 

 quasi plumulis consita : ac humerales alarum 

 partes circumdant, pennulae virescentes. Oculi 

 Iridibus albis nigrescuut Pedes cum suis 

 digitis cinerei splendeutes : de caetera vero 

 totó corpore aliquatenus habilitier apparet 

 prae ista". 



(Alakra nézve közel egyezik az előbbivel. 

 Színre azonban nagyon különbözik, mert teste 

 mindenütt sötét biborszinben tündöklik zöld 

 foltokkal tarkázva. A nyak. has, czonib és 

 fark (!) tollai szinte szőrszerűek, a váll- 

 szárnyfedők zöldek. Szeme fekete, irisze fehér. 

 A láb és az ujjak fényesen szürkék ; egyéb- 

 ként az előbbinél valamivel testesebb.) 



Nyilvánvaló, hogy leirás és a rajzok sze- 

 rint Marsiuli előtt a batta, Plegadis falcinellus 

 Linné feküdt, még pedig az első alak a Fal- 

 cinellus Gesneri et Aldrovandi, colore furvo : 

 egy kisebb testű fejletlen szinű, a Falcinellus 

 puniceo viridis ellenben egy testesebb, teljes 

 színezetű példány. Az érdekes ebben az, hogy 

 a leírásban az első formánál a tarvarjú : 

 Corvus niger sylvaticus is csőrénél fogva 

 összehasonlításképpen idézve van. mivelhogy 

 Marsigli Gesner leírását használta s ezt vilá- 

 gosan meg is mondja. 



Mind a két alak: Tab. 19 F. Gesneri et 

 Aldrovandi és Tab. 20 F. puniceo-viridis is 

 alak szerint batlák s a különbség csak az, 

 hogy a Gesneri et Aldi-ovandi alak nyakrész- 

 lete valamivel világosabb. 



Hogy Marsigli az AiiüROVANDi-féle alakot is 

 l)eállítja, az onnan van, mert. az utól)biuak 

 , Falcinellus, sen Avis falcata" madara, mely 

 a Liber XX, jìars III, ])ag. 125 van tár- 

 gyalva, leírás és rajz szerint szintén a batla, 

 a leírás elemei teljesen megegyeznek Gebner 

 leírásával : otl pedig, a hol a csőrről van 

 szó, az összehasonlításba bele van vonva a 

 nagy póling — Numenius arquatus — mellett 

 a km;arjú — Gt-ronticiis cremila — is, épjitMi 



Tabula 20. 

 ..Falcinellus puniceo-viridis; Ardeae 

 species. ' 



„Statura prope niodnm ((uadrat cum jiraece- 

 denti. Color tamon diliért quam nuixime ; 

 namque corpus undique obscure-puniceo colore 

 relucet et maculis viresceutibus conspersum 

 est. Collum, venter, femora cum cauda (!) 

 pilosis quasi plumulis consita; ac humerales 

 alarum partes circumdant pennulae virescentes. 

 Üculi Iridibus albis nigrescunt. Pedes cum 

 suis digitis cinerei spleudentes : de caetera 

 vero toto corpore aliquatenus liabilitior apparet 

 prae ista." 



(Bezüglich Gestalt steht er dem vorigen 

 sehr nahe. »Seine Färbung weicht jedoch er- 

 heblich ab. weil dieselbe am ganzen Körper 

 in dunklem, grüngeilecktem Purpur glänzt. 

 Die Hals-, Bauch-, Schenkel- und Schwanz- (!) 

 Federn sind fast haarartig; die Deckfederu 

 des Oberarmes grün. Sein Auge ist schwarz, 

 die Iris weiss. Die Beine und Zehen glänzen ; 

 im übrigen ist er korpulenter als der vorige.) 



Auf Grund der Beschreibungen und der 

 Abbildungen ist es sicher, dass M.4rsigli zwei 

 Ibis = Plegadis falcinellus vor sich hatte, 

 das erstere Exemplar Falcinellus Gesneri et 

 Aldrovandi, colore furvo, war jünger, kleiner, 

 nicht ausgefärbt : das andere F. punicio viri- 

 dis, war grösser und ausgefärbt. Das In- 

 teressante dabei ist, dass bei der ersteren 

 Form auf Grund des Schnabels der Kahl- 

 rabe, Corvus niger sylvaticus herbeigezogen 

 ist, weil Marsigli, wie er es auch anführt, 

 Gesners Beschreibung des Falcinellus benützte. 



Die Figuren auf Tab. 19 und 20 sind der 

 Gestalt nach Plegadis, mit dem Unterschied, 

 dass bei der Form „Gesneri et Aldrovandi" 

 der Halsteil lichter ist. 



Dass Marsigli auch Aldrovandis Vogel ein- 

 bezieht, das kommt daher, weil die Elemente 

 der Beschreibung — Liber XX, pars IH, 

 pag. 125 — von „Falcinellus seu Avis fal- 

 cata" nach Schrift und Bild ebenfalls Plegadis 

 betreifen und ebiinfalls (tesner angehören ; 

 dort, wo vom Schnabel die Rede ist, sind 

 ebenso wie bei Marsigli der grosse Brach- 

 vogel — Numenius arquatus — und der 

 Waldrapp — Geroiiticus eremita — herbei- 



