XLin 



sába a vonulási területen és a vonuhis mi- 

 voltába. 



Ebben az irányban Öci,ater W. L. „The 

 Migration of Birds in South- Africa" cziniű 

 értekezése a ...Journal of the South-African 

 Ornitliologists Union for .lune lOOG" 14—24 

 lapjain tudományos hőstett, ornithophaenologiai 

 szenipontl)ól pedig valósággal „fény adélvidék- 

 ről", melyet a legélénkebb örömmel üdvözlünk. 



ScLATER egész helyesen fogja föl a szimul- 

 tán megfigyelések föladatát, s a Dr STARK-tól, 

 valamint tőle származó „Fauna of South- Africa" 

 alapján, amely 814 madárfajt foglal magában, 

 a következőképen osztályozza Délafrika madár- 

 világát : honi fajok (Residents) 731; észaM 

 költözködök (Northern Jligranis) 76 ; afrikai 

 költözködők 21 ; részleges vonulók (Partial 

 Migrants) 50; szigeteken fészkelők 86 faj. A 

 terület úgy van meghatározva, hogy az Zam- 

 besitől délre fekszik. 



Mint északi költözküdőket a következő fajo- 

 kat sorolja föl Sclater: 



Zugsgebiet und in das Wesen des Zuegs 

 gestatten. 



In dieser Richtung ist die Abhandlung W. 

 L. Sclatf.r's: „ The Migration of Birds in South- 

 Africa" im „Journal of the South-African Orni- 

 thologists Union for June 11)06". Pag. 14-24 eine 

 wissenschaftliche Tat, ornithophaenologisch ge- 

 nommen ein wahres „Licht aus dem Süden ".wel- 

 ches wir mit lebhaftester Freude begrüssen. 



SoLATKR fasst die Aufgabe der simultanen 

 Beobachtung ganz richtig auf und zerlegt die 

 Omis Südafrikas auf Grund der , Fauna of 

 South-Africa" von Dr. Stark und ihm selbst, 

 welche 814 Vogelarten atifweist, wie folgt 

 einheimische Arten (Residents) 781 ; nördliche 

 Zuffvögel (Northern Migrants) 76 ; afrikanische 

 Zugvögel 21 ; teilweise Zugvögel (Partial 

 Migrants) 50; auf Inseln brütende 36 Arten. 

 Das Gebiet ist als vom Zambesi südlich 

 gelegen bestimmt. 



Als nordische Zugvögel fiilirt Sclathr fol- 

 gende Arten an : 



Oriolus galbula. 

 Anthus triviális. 

 Motacilla capensis. 



„ flava. 



„ borealis. 



, melanocephala. 



Lanius minor. 



collurio. 

 Sylvia simplex. 

 „ cinerea. 

 Phylloscopus trochilus. 

 Hypolais icterina. 

 Acrocephalus arundinaceus. 

 „ palustris. 

 „ schoenobaenus. 

 Locustella fluviatilis. 

 Cisticola cursitans. 

 Erithraeus philomela. 

 Saxicola oenanthe. 

 Muscicapa grisola. 

 Chelidon urbica. 

 Cotile riparia. 

 Hirundo rustica. 

 Cypselus apus. 

 Caprimulgus europaeus. 

 Coracias garrula. 



Merops a|)iaster. 

 Merops persicus. 

 Cuculus canorus. 

 Coccystes glandarius 

 Falco subbuteo. 

 Tinnunculus vespertinus. 



Ardetta minuta. 

 Spatula clypeata. 

 Crex pratensis. 

 Ortygometra porzana. 

 Glareola pratincola 



melanoptera. 

 Arenaria interpres. 

 Squatarola helvetica. 

 Aegialites geoifroyi. 



Aegialites asiatica. 

 „ hiaticola. 



alexandrina. 

 Totanus calidris. 

 glottis. 

 „ stagnatilis. 



glareola 

 „ ochropus. 

 cinereus. 

 „ hypoleucus. 

 Pavoncella pugnax. 

 Tringa canutus 

 „ birdi. 

 „ minuta. 

 „ subarquata. 

 Calidris arenaria. 

 Gallinago media. 

 Hydrochelidon liybrida. 



„ leucoptera. 

 Sterna cantiaca. 

 ., macrura. 

 „ minuta. 

 Stercorarius crepidatus 

 „ pomatoriiinus. 



Azokra a koinbiiiácziókra, melyeket Sclater 

 az északi költözködök jegyzéke előtt adott, 



Auf die Comìiinationen, welche Scl.atrr der 

 Liste der nordischen Zugvögel voranstellt, 



