154 



A felhozott esetekből Hübser a következő 

 eredményt vezeti le az idölicly/.t'tct ilictôlefï: 



1. „A vörösbeíry legfeltiinőbl) piheiiési jelen- 

 ségei légnyomási depressziók hatása alatt 

 mutatkoznak, úgy hogy az örvénylő viharok 

 középpontja körül nagy számban összeverőd- 

 nek eme madarak és pihenni kényszerülnek 

 bizonyos távolságra a középponttól. Imi a 

 \'iharos szelek már csendesednek. Stralsnnd- 

 ban akkiu- történik ez meg, haacziklón közép- 

 pontja Svédország déli, középső, sőt északi 

 részét éri és a Keleti-tengert átszeli." 



2. „Hasonló, de gyengébb pihenési jelen- 

 ség akkor áll be. ha északon levő, kiterjedt 

 depressziók másodrendű légforgatagokat, gyen- 

 gébb erejű szelekkel, a Keleti-tenger nyugati 

 részén támasztanak." 



3. „Közepes barometerállás mellett és csen- 

 des időben, midőn sem forgó cziklón. sem 

 kifelé áramló anticziklón nem mutatkozik, 

 szabályosan vonul a vörösbegy akármely szél- 

 irány mellett. Elhagyja pihenő helyeit s keve- 

 sebb-hosszabb ideig nem látható." 



4. „Ha magas nyomás terül el Európa északi 

 vagy keleti részén, akkor a vonuló vörösbegy 

 megpihen Stralsundban. " 



5. „Az anticziklón középső részén gyenge 

 bevándorlás támadhat, a vörösbegy rövid ideig 

 pihenhet, de igen nyugtalannak mutatkozik." 



Még a szél irányáról és erejéről is szól 

 HüBNER s állítja, hogy a bevándorlás nem függ 

 egyenesen az iránytól, és hogy erős szél 

 idején csoportosulnak, gyenge szél mellett 

 pedig elszélednek e madarak. 



Feltűnő, hogy Hübner tanár úr csak az 1901. 

 évi időhelyzetekről szól és a másik két évből 

 egy esetet sem hoz fel; feltüntetett ered- 

 ményeit is csak abból az egy évből vezeti 

 le. A dolognak részrehajlatlan tárgyalása azt 

 hozná magával, hogy valamennyi év adatait 

 ne csak grafikusan tüntesse fel, hanem szá- 

 mokban is s következtetéseinél is szem előtt 

 tartsa. A mit tehát Hühner úr elmulasztott, meg- 

 cselekszük helyette. 



Csak azokat a napokat tekintsük meg leg- 

 alább, a melyeken a vörösbegy a három év 



wenn das Zentrum 

 Mittel- oder selbst 

 und (Hier über die 



Die Ergebnisse aus den angeführten Fäl- 

 len stellt Herr Hübner in bezug der Wetter- 

 lagen folgendermassen fest : 



1. „Die auffallendsten Rasterscheiiningen 

 erfolgen unter dem Einfluss barometrischer 

 Depressionen, der Wirbelsturm-Zentren, welciie 

 eine Zusaimiienhäiifung der lîotkidilchcn ver- 

 ursachen und sie in einer gewissen Entfer- 

 nung vom Zentrum, wo die stürmischen Winde 

 abflauen, rasten lassen. In Stralsund tritt 

 diese Erscheinung ein, 

 des Zyklons Süd- und 

 Nordschweden erreiciit 

 Ostsee wandert." 



2. „f^ine ähnliche, aber schwächere Rast- 

 erscheinung erfolgt, wenn nördlich gelegene, 

 ausgebreitete Depressionsgebiete halljseitige 

 Luftvvirbel mit schwächeren Winden über der 

 westlichen Ostsee erzeugen." 



3. „Bei mittlerem Barometerstände und 

 ruhiger Wetterlage, ohne wirbelnde Zyklone 

 und ohne strahlende Antizyklone, vollführen 

 die Rotkehlchen den normalen Wanderflug, 

 unabhängig von der Windrichtung. Sie ver- 

 lassen die Raststationen und werden wenig 

 oder selbst tagelang gar iiitlit beobachtet." 



4. „Hochdruckgebiete in Nord- oder Ost- 

 Europa lassen die wandernden Rotkehlchen 

 in Stralsund rasten." 



5. „Im Herzen der Antizyklone kann eine 

 schwache Zuwanderung von kurzer Rastdauer 

 auffallend unruhiger Rotkehlchen erfnlgen." 



Dann wird noch über die Windrichtung 

 und Stärke gesprochen und behauptet, dass 

 die Zuwanderung nicht direkt von der Wind- 

 richtung abhängt und dass starke Winde 

 eine Anhäufung, schwache eine Zerstreuung 

 bringen. 



Es muss auffallen, dass Herr Hübner bei 

 der Beschreibung der Wetterlagen nur auf 

 diejenigen des Jahres 1901 eingeht und keine 

 Beispiele aus den anderen zwei Jahren an- 

 führt; es stützen sich auch die Ergebnisse, 

 die dargetan wurden, nur auf die Daten von 

 1901. Eine unparteiische Behandlung der 

 Sache würde fordern, die Daten aller drei Jahre 

 nicht nur graphisch, sondern auch zahlengemäss 

 darzustellen und dieselben auchbei den Schluss- 

 folgerungen in Betracht zu ziehen. Was also 

 Herr Hübxer unterlassen hat, wollen wir tun. 



Betrachten wir also wenigstens diejenigen 

 Tage, an welchen in den drei Jahren die 



