J7ÍJ 



Adatok 

 Magyarország madárfaunájához. 



Irta Chkrneii István. 



A következő sorokban közlöm néhány érde- 

 kt'sehl) iiiaílíVrl'ajunkra voiiatkozii adataimat az 

 utóbbi évekből, melyek egyl)en-máshan bőví- 

 tik faunánk ismeretét s így megérdemlik, hogy 

 napvilágra kerüljenek. 



("olynibus auritiis L. Ez a faj nálunk 

 vajmi elvétve kerül elő s gyűjteményeinkben 

 mindezideig csak az a példány tanúskodott 

 előfordulása mellett, mely a Csallóközben ejte- 

 tett el s Kunszt Károly útján származott gyűj- 

 teményembe, majd tőlem a Nemzeti Múzeumba. 

 A Velenczei-tavon, mely vöcskök dolgában 

 valóban locus classicus, mindössze egy ízben 

 figyeltem meg: 1890-ben. mikor a Dinnyés 

 és Börgönd között elterülő vizeken, a neve- 

 zett tónak azóta lecsapolt részén, május 11-én 

 három darabbal találkoztam. Sajnos, egyet sem 

 bírtam közülök elejteni, bárhogyan is mester- 

 kedtem. 



A velenczei nagy vadászatok alkalmával 

 elejtett vöcskök valóban számottevő sorozatai 

 között sem akadtam eddig e faj példányaira, 

 pedig húsz év során ezernyi-ezer vöcskön 

 jártattam végig szemeimet. 1V)0(J április 7-én 

 azonban a vadászat után kiterített dús zsák- 

 mány között e régen keresett fajnak két pél- 

 dányát találtam, melyek közül az egyiket 

 Meszlé.nyi Besediík nnokabátyám, a másikat 

 gyűjteményem részére tömettem ki. Állítólag e 

 napon egy harmadik példány is mutatkozott 

 a tavon, mely azonban elhibáztatott. 



Mergu.s serrator L. lílUö május elején 

 Nyitramegyében 2 drb (5 és ?) lövetett, melyek 

 R08ONOV8ZKY Frigyes budapesti praeparatorhoz 

 kerültek. 



üideniia fusca (L.) 1904 április 11-én 

 a Velenczei-tó északi részén 4 drb félig ki- 

 színezettet találtam. Sikerült közülök egyet 

 elejtenem s egy másikat Teleki Tibor gróf 

 lőtt le. Tavaszszal még nem láttam a tavon. 



Daten 

 zur Vogelfauna Ungarns. 



Von Stephan Chf.rnel v. CherneijHÁza. 



Im folgenden publiziere ich meine aus 

 den letzten Jahren stammenden Daten über 

 einige interessantere Vogelarten unserer Fauna, 

 welche unsere diesbezügliche Kenntnis in 

 manchen Punkten erweitern, und deshalli 

 wert sind vor der ( )ft'entlichkeit zu erscheinen. 

 ^olymbus auritiis, L. Diese Art kommt 

 bei uns ungemein sporadisch vor, und wurde 

 das Vorkommen derselben nur durch das 

 einzige Exemplar unserer Sammlungen be- 

 zeugt, welches im Csallóköz erlegt wurde und 

 von Karl Kunszt in meine Samnüung, und 

 von mil' aus in das Nationalmuseum gelangte. 

 Im See von Velencze. welcher für Taucher 

 ein wahrer locus classicus ist, beobachtete 

 ich diese Art insgesamt einmal, im Jahre 1890, 

 wo ich am 11. Mai in den zwischen Dinnyés 

 und Börgönd befindlichen Gewässern, in dem 

 seither entwässerten Teile des genannten 

 Sees drei Stücke antraf. Leider konnte ich kei- 

 nen derselben erlegen, soviel ich mich auch 

 darum bemühte. 



In den wirklich bedeutenden Taucherserieu, 

 welche alljährlich bei Gelegenheit der grossen 

 Jagden am See von Velencze erlegt werden, 

 fand ich bisher ebenfalls kein Exemplar 

 dieser Art, trotzdem mir während zwanzig 

 Jahre Tausende und Tausende Taucher vor 

 Augen kamen. Am 7. April 190G jedoch 

 fand ich nach der Jagd in der ungemein 

 reichlichen Strecke zwei Exemplare dieser lang- 

 gesuchten Art, von welchen ich eines für mei- 

 nen Cousin Benedikt von Meszlény, das andere 

 für meine Sammlung präparieren Hess. Augeb- 

 lich soll sich auch ein cli-ittes Exemplar auf 

 dem See gezeigt haben, doch wurde dasselbe 

 vom Schützen verfehlt. 



Mergus serrator L. Anfang Mai 1905 

 w urdcn im KomitateNyitra zwei Stück (cf und 5) 

 erlegt, welche Friedrich v. Eosonovszky, Prä- 

 parator zu Budapest erhielt. 



Oideiiiia fiisca iL.). Am 11. April 1904 

 fand ich am Nordende des Sees von Velencze 

 vier halb ausgefärbte Exemplare Es gelang 

 mir ein Exemplar zu erlegen, ein anderes 

 wurde von Graf Tiberius v. Teleki geschossen. 

 Im Frühjahre fand ich diese Art noch nie 

 auf dem See. 



23* 



