1Í)0 



Dorytomus iiR'lanoplitlialimis Payk. (12 eset. 



— 12 Fälle.) 

 Ceuthorrliynclius eresimi Fabr. 

 Apiuii craccae Linn. 



— minimum Hbst. 



— Híivipes Fabr. 



.Antliribus varius Fourcr. (2 e.set. — 2 Fälle.) 



Pogonochaerus ovatus Gokze. (2 eset. — ■ 2 



Fälle), 

 l'ai-liiu'plioriis villosus Duit. (4 eset. — 4 



Fälle). 

 Galerucella luteola Mill. (2 eset. — 2 Fälle.) 

 Chalcoides aurata M.írsh. 

 — splendeus Wsk. 

 Phyllütreta iieiiioniiii Linn. 



Chalcididiae s]j. 

 Camponotus lateralis Latr 

 — silvaticus Oliv. 



1)) Hartyásszárni/úak (Hi/inenoptera). 



Lasius niger Linn. 

 Formica rufa Linn. 



Tachiua sp. 



Muscidae sp. (11 eset. — U Fälle. 



c) Legyek (Diptera). 



Diptera sp. (3 eset. 



3 Fälle.: 



d) Reezésszá/rnyúak (Neuroptera). 

 Limnophilus vittatus Fabr. 



Pentatomidae sp. 

 Gastrodes Abietis Linn. 

 Aiithocoris nemorum Linn. 



e) Félszárnyúak {Hendjrtera). 



Idiocerus scurra Geem. (11 eset. — 11 Fälle.) 

 Deltoceplialus striatus Linn. (3 eset — 3 



Fälle.) 

 Psylla sp. 



Felismerhetetlen apró rovartörmelék. (9 eset.) 



Nicht bestimmbare kleine Teilchen von Iiisek 

 ten. (9 Fälle.) 



B) Fők félék {Ärachnoidea). 

 Arachnidae sp. (5 eset. — 5 Fälle). 



C) Százlábúak 

 Lithobius sp. 

 A fenyvesek e szorgalmas rovari)usztító | 

 madara őszszel és tavaszszal jön csak le a j 

 hegyvidékről. Ilyenkor elejtett példányokból 

 származó gyomortartalom állott leginkább ren- 

 delkezésre. A megvizsgált anyag megerősíti 

 eddigi ismereteinket a királyka táplálékáról, 

 mely rovarokból áll, de elvétve akad néhány 

 pók és százlábii is. A gyomortartalomban 

 talált rovarok mind olyanok, melyek fákon 

 élnek vagy őszszel a kéreg repedéseiben keres- 

 nek búvóhelyet. Van közöttük elég olyan rovar, 

 melynek elpusztítása a madár hasznossága 

 mellett szól, ilyenek a felsorolt Dorytomus, 

 Äpion és levélbogárfajok, továbbá akét kabócza- 

 faj [Idiocerus, Deltoeephalus). 



[Myriupoda). 



Dieser fleissige iusektenvertilgende Vogel 

 kommt im Herbst und Frühjahr vom Ge- 

 birge herunter. Meist zu dieser Zeit erlegte 

 Exemplare, beziehungsweise deren Magen 

 Inhalt stand zur Verfügung. Das untersuchte 

 Material bestätigt ganz unser Wissen über 

 die Nahrung des Goldhähnchens, die aus Insek- 

 ten besteht, zu welchen manchmal noch einige 

 Spinnen und Tausendfüssler kommen. Die im 

 Mageninhalt vorgefundenen Insekten sind meist 

 solche, die auf Bäumen leben oder im Herbst 

 in den Rindenritzen ein Versteck suchen. 

 Daruntersind auch solche Insekten, durch deren 

 Vertilgung die Nützlichkeit des Goldliähncliens 

 bestärkt wird, solche sind die oben aufgeführten 

 Doryton.us-, Apion- und Blattkäfer-Arten, und 

 die zwei Zirpen {Idiocerus, Deltoeephalus). 



