203 



Megfigyelések 

 a „Pelecanus crispus"-pól. 



Irta IVÓDOK R. B. 



Mindig emlékezetes marad rám nézve az 

 1906. évi idény ; elvkor tettem meg gyönyörű 

 utazásaimat Montenegróba, Albániába és Ro- 

 mániába a Pelecanus crispus, P. onocrotalus 

 és Ardea aihn fölkeresésére és ekkor volt 

 alkalmam, sajnos nagyon is v'óxìà ideig, meg- 

 látnom a gyönyörű Budapestet, a liol a leg- 

 szívélyesebb vendégszerető fogadtatásban volt 

 részem. Azokról a tapasztalataimról, a melye- 

 ket Magyarország két legismertebb madár- 

 telepén * szereztem, itt nem akarok szólni, 

 mert magyar barátaimmal szemben való ön- 

 hittségnek tartanám, hogy velük ismertessem 

 meg az ö madaraikat, mikor ők azokat úgyis 

 jobban ismerik mint én ; tán inkább érdek- 

 lődnek azonban alábbi, a Pelecanus crispus-ia, 

 vonatkozó megfigyeléseim iránt. 



Budapestről Sarajevoba mentem az ottani 

 múzeum tanulmányozására s hogy ajánló leve- 

 lemet felmutassam. Itt is nagy előzékenység- 

 gel fogadtak, mint egyáltalában mindenütt, a 

 hol megfordultam. A szükséges adatok beszer- 

 zése és a rendkívül érdekes gyűjtemények 

 megtekintése után vonaton elmentem Gravo- 

 sába, az adria-parti kikötőbe, hogy onnan 

 elérhessem Montenegrót. 



A mint megérkeztem, azonnal meglátogat- 

 tam egy kis tavat a közelben, abban a remény- 

 ben, hogy ott megtalálom a Pelecanus crispits-t. 

 Ebben azonban csalatkoztam, mert a gödény- 

 nek nyoma se volt, de láttam sok kacsát és 

 gémet. Ardea purpurea javában építette a 

 fészkét, sokat hittam ágakat liordani, barna 

 rétihéják {Cirens aeruginosus) pedig szünte- 

 lenül kutatták a nádast. Egy alkalommal 

 valamin ülve láttam egy barna rétihéját : 

 messziről úgy tűnt föl ez a valami, mintha 

 a nád között levő fészek volna. Csónakkal 

 megközelítettem a helyet és begázoltam a 

 nádasba abban a reményben, hogy fészket 

 találok. Ilyet ugyan nem találtam, de keresés 

 közben megpillantottam egy a vízen úszó 

 valamit. Madárformája volt, de mozdulatlan. 

 Holtnak tartván, csendesen közeledtem, hogy 



* Egyik a velenczei tó, a másik Ürbö, Szúnyog 

 és Apaj puszták vidéke Pestmegyében. Szerk. 



Observations 

 on „Pelecanus crispus". 



By K. B. Lodge. 



The season of 1906 will always be a 

 memorable one for me, for the very enjoyable 

 expedition I was enabled to make in search 

 of Pelecanus crispus, P. onocrotalus and 

 Ardea alba in Montenegro, Albania and 

 Romania, and for the hospitable treatment 

 I experienced in Budapesth during a too- 

 short visit to that beautiful city. Of my 

 experiences with the birds of Hungary at two 

 of the well-known breeding-places* I will say 

 nothing, for it would be a presumption on 

 my part to tell my Hungarian friends anything 

 about their birds which they know so very 

 much better than I do but I hope that the 

 following notes on my search for Pelecanus 

 crispus may not be without interest to them. 



After leaving Budapesth, I proceeded to 

 Sarajevo for the purpose of calling at the 

 Museum and presenting my letters of intro- 

 duction. Here also I was received with much 

 kindness, as indeed was the case wherever 

 I went. After receiving much information and 

 being shown the very interesting collections 

 there, I proceeded by train to Gravosa, on 

 the Adriatic, in order to take the Steamer 

 from that port to Montenegro. 



There soon after my arrival, a visit was 

 made to a small lake in the neighbourhood 

 where I hoped to lind Pelecanus crispus. In 

 this, however, I was disappointed. Not a sign 

 of Pelicans did we see. There were great 

 ((uantities of Ducks, and Herons. The Purple 

 Heron {Ardea purpurea) was then beginning 

 to nest, many being seen carrying sticks, 

 while Marsh Harriers [Circus aeruginosus) 

 were constantly to be seen searching the 

 reeds. On one occasion a Marsh Harrier was 

 seen sitting on what appeared to be a nest 

 among tlie reeds in the distance. Approa- 

 ching the spot in the boat I waded into the 

 reeds hoping to find a nest. There was 

 none but in searching about a something 

 on the surface of the water attracted my 

 attention. It looked lilce a bird, but being 



* The oneisatthclakeofVelencze, theotheratÜrbö, 

 iiearthefarms Szúnyog und Apaj, ComitatPest. Red. 



26* 



