■226 



pásztormadarat a fiókaetetésnél tanulmányoz- 

 hassam. 



A sáskatömeiíek és óriási fertőzött területek 

 láttára azonnal meggyőződtem arról, hogy a 

 már beállott csapással szemben teljesen tehe- 

 tetlen a madármunka. Bármilyen impozáns 

 legyen is az ezernyi sáskától repedésig meg- 

 töltött gólyagyomor, bármennyit is pusztítsa- 

 nak a falánk pásztormadarak és vetési varjak 

 ezrei, működésük még akkor is eredményte- 

 len volna, ha számuk és étvágyuk megszáz- 

 szorozódnék. Ez különben minden nagyszabású 

 rovarkárnál igy szokott lenni, igy pl. Menzbikr 

 is azt írja a pásztormadárról kapcsolatosan a 

 sáskajárásról: „sajnos, hogy a pásztormadarak 

 megszámlálhatatlan hada mégis semmi a sás- 

 kák irtózatos tömegéhez képest." (Aves Ros- 

 siae, Moszkva 1895. U. p. r3l2— 518.) 



Habár eredményeiben szinte elenyésző cse- 

 kély volt a madárvilág sáskairtó működése, 

 az elpusztított sáska mégis roppant tömeget 

 jelentett. Általában ki lehet mondani azt, 

 hogy a sáskajárás ideje alatt szinte minden 

 madár tobbé-kevésbbé sáskával élt ; még 

 typikus magevők is, mint pl. Emberiza crdnndra, 

 nagyobbára sáskával táplálkoztak. A fogyasz- 

 tást nagyon növelte az. hogy az endemikus 

 madárvilághoz tömegesen csatlakoztak oly 

 fajok, a melyeket csak a dúsan megterített 

 asztal vonzott ideig-óráig erre a területre, 

 ezek közül első sorban a pásztormadarak, a 

 melyekről túlzás nélkül állitható. hogy több 

 hasznot hajtottak, mint a többi madár össze- 

 sen. Ezeken kivül sok fehér gólya, seregély, 

 egerészölyv, vetési varjú és bibicz sereglett 

 össze a sáskajárásra, de azért csodálatoskép- 

 pen első tekintetre üresnek látszott a Hor- 

 tobágy, annyira elveszett ez a rengeteg madár 

 az óriási területen. 



Ismétlések elkerülése czéljából az egyes 

 madárfajok sáskairtó működését minden egyes 

 madárfajnál külön-külön vázolom majd az 

 alább következő jegyzékben, a mely az ösz- 

 szes megfigyelt madarakat, valamint a reájuk 

 vonatkozó egyéb megfigyeléseket tartalmazza. 



.luli — wnr ich n<HÍiiuals dort, um die Rosen- 

 stare beim Füttern der Jungen zu beobachten. 



Beim Anblicke der Heuschreckenmassen 

 sowie (1er ungeheuren infizierten Gebiete 

 kam mir sofort die {Überzeugung, dass die 

 Arbeit der Vogelwelt unfähig ist, die schon 

 eingetretene Kalamität zu bewältigen. Wohl 

 ist ein mit Tausenden Heuschrecken bis zum 

 Platzen vollgestopfter Storchmagen ein impo- 

 santer Anblick, wohl vernichten Tausende der 

 gefrässigen Rosenstare uml Saatkrähen un- 

 glaubliche Mengen, doch wäre ihre Arbeit 

 seihst dann erfolglos, wenn sich ihre Anzahl 

 und ihr Appetit verhundertfachen würde. Es 

 ist dies übrigens fast bei jeder insektenka- 

 lamität so bestellt; Menzbier z. B. schreibt im 

 Anschlüsse an den Rosenstar von den Heu- 

 schreckenplagen folgendes: „leider ist die 

 unzählbare Menge der Rosenstare verschwin- 

 dend klein den fürchterlichen Massen der 

 Heuschrecken gegeuüber." [Ares Rossiae, 

 Moskva 1895. H. p. 512—518.) 



Trotzdem die Arbeit der Vogelwelt in der 

 Bekämpfung der Heuschreckenplage in ihrem 

 Resultate fast verschwindend gering war, so 

 bedeuteten die vernichteten Heuschrecken 

 doch eine ungeheure Masse. Im allgemei- 

 nen kann ausgeprochen werden, dass sich 

 während der Heuschreckenplage fast alle 

 Vögel meJir oder minder mit Heuschrecken 

 ernährten : selbst typische Körnerfresser, wie 

 Emberua calandra lebten vorwiegend von 

 Heuschrecken. Der Konsum wurde dadurch 

 bedeutend vermehrt, dass sich der ende- 

 mischen Vogelwelt massenhaft solche Arten 

 beigesellten, welche nur der reichlich gedeckte 

 Tisch auf einige Zeit hieher lockte, besonders 

 die Rosenstare, von welchen man ohne Über- 

 treibung aussprechen kann, dass sie mehr 

 Nutzen leisteten, als die übrigen Vögel alle 

 miteinander. Ausser diesen versammelten sich 

 hier viele Störche, Stare, Saatkrähen, Mäuse- 

 bussarde, Kiebitze u. s. w. und trotzdem schien 

 das Hortobágy auf den ersten Blickwuuderba- 

 rerweise leer zu sein, so sehr verlor sich diese 

 Vogelmasse auf dem ungeheuren Gebiete. 



Um Wiederholungen zu vermeiden, werde 

 ich das Mass der Heuschreckenvertilgung 

 jeder Art separat behandeln, u. zw. in dem 

 untenfolgenden Verzeichnisse, welches sämt- 

 liche beobachtete Vogelarten, und alle sonstigen 

 Beobachtungen über dieselben enthält. Hier 



