230 



gyökerezik, s ezek következtében alig lehet 

 annyi madarat és éppen azokat a fajokat 

 niegtele|)iteni. a melyek sikerrel tudnának 

 megküzdeni a föllépő veszedelemmel. 



A mesterséges madártelepítés föltételeinek 

 kntatásánál elsősorban egyrészt a táplálkozási, 

 másrészt pedig a fészkelési viszonyokat kell 

 tekintetbe venni; ez a két döntő tényező köz- 

 vetlenül függ a talajviszonyoktól, s éppen 

 ezek nagyon kedvezőtlenek a Hortobágyon. 

 Ezek mellett természetesen számba kell venni 

 a meglévő niadárállományt is, minthogy ez 

 többnyire egész híven tükrözteti vissza a terü- 

 let kedvező vagy kedvezőtlen viszonyait, s 

 evvel egyrészt ellenőrzi, másrészt irányítja a 

 mesterséges madártelepítést. 



A Hortobágy talaja Özücs Mihály ' szerint 

 legnagyobb részben szikes agyag, mely eső- 

 ben sártengerré, szárazságban pedig szikla- 

 keménységűvé válik. Ez a réteg kb. 15 cm. 

 vastag, alatta '2 méterig sárga agyag, ezután 

 pedig szürke homok következik. Látható ebből, 

 hogy költséges javítások nélkül müvelésre 

 alkalmatlan, szinte terméketlen talaj, melyen 

 csak legeltetésre alkalmas alacsony fű terem. 

 Itt-ott elszórva vannak kisebb terjedelmű szán- 

 tóföldjei is, továbbá találkoznak oly helyek, 

 a hol az ákácz és kőris még megterem. Eze- 

 ken apró 1 — t] holdnyi kb. 80 éves erdők 

 vannak, a melyek egész híven tükröztetik 

 Aissza a rossz talajviszonyokat. A fák koruk- 

 hoz képest igen satnyák, s a rossz altalaj 

 miatt ritkán érnek el 6 — 7 méter magassá- 

 got; felső ágaik ilyenkor, sokszor még ala- 

 csonyabban, elszáradnak. Koronájuk azonban 

 elég sürü. Ez így vau valamennyi erdőben, 

 s csak közvetlenül a Hortobágy folyó partján 

 vannak egyes magasabb fűz és nyárfák. Bokor 

 sehol sincs. Rendkívül jellemző ezekre az er- 

 dőkre, hogy csak hat madárfaj — Cerchneis 

 vespertinus, Corvus frugilegus, Fica pica, 

 Lanius minor, Oriolus oriolus és Perdix per- 



' Debreczen sz. k. város mezőgazdaságának jelen- 

 legi állapota. Debreczen 1882. 



Resultate gelangen, dass dies fast unmöglich 

 ist : der Fehler liegt jedoch nicht in der Yo- 

 gelwelt. sondern wurzelt in den Eigentümlich- 

 keiten des Gebietes, welchen zufolge es kaum 

 möglich ist, so viel Vögel und eben jene Arten 

 anzusiedeln, welche die (refahr mit Erfolg 

 bekämpfen könnten. 



In der Untersuchung über die Bedingungen 

 der künstlichen Vogelausiedelung müssen in 

 erster Linie einerseits die Ernährungs. ander- 

 seits die Nistverliältnisse m Betracht gezogen 

 werden ; beide entscheidende Faktoren hängen 

 unmittelbar von den Bodenverhältnissen ab 

 und eben diese sind im Hortol)ágy sehr un- 

 günstig. Neben diesen muss auch die vorhan- 

 dene Yogelwelt in Betracht gezogen werden, 

 indem dieselbe die günstigen oder ungünstigen 

 Verhältnisse des Gebietes meistens getreu 

 wiederspiegelt, und dadurch die künstliche 

 Vogelansiedelung einerseits kontrolliert, ander- 

 seits derselben das Ziel aussteckt. 



Der Boden im Hortobágy besteht laut 

 MicHAKL Özücs ' zum grössten Teile aus sal- 

 peterhaltigem Ton. welcher sich bei nassem 

 Wetter in ein Meer von Schlamm verwandelt, 

 bei Trockenheit aber steinhart wird. Diese 

 Schichte ist ca 15 cm. dick, darunter folgt 

 bis 2 Meter gelber Lehm, und dann grauer 

 Saud. Wie zu ersehen, ist es ein ohne kost- 

 bare Aufbesserungen zum Bebauen ungeeig- 

 neter, fast unfruchtbarer Boden, auf welchem 

 nur zur Weide geeignetes niederes Gras 

 wächst. Hie und da zerstreut sind kleinere 

 Äcker zu tindeu, ausserdem gibt es auch 

 solche Stellen, wo die Akazie und Esche noch 

 fortkommen. Auf diesen gibt es kleine ca 30 

 Jahr alte Wälder von 1 — 2 Kat.-Joch Ausdeh- 

 nung, welche die ungünstigen Bodenverhält- 

 nisse getreu wiederspiegehi. Die Bäume sind 

 für ihr Alter sehr schwach und erreichen in- 

 folge des schlechten Untergrundes selten eine 

 Höhe von 6-7 Metern - die obersten Triebe 

 pflegen in dieser Höhe, oft auch schon eher 

 abzutrocknen. Die Krone ist jedoch ziemlicli 

 dicht. So stehen die \'erhältnisse in jedem 

 Walde, und nur unmittelbar am Ufer des Hor- 

 tobágyflusses gibt es einige höhere Weiden und 

 Pappeln. Gebüsch ist nirgends zu finden. Sehr 

 bezeichnend ist es für diese Wälder, dass sie 



' Der gegenwärtige Stand der Landwirtschaft in 

 der königl. Freistadt Debreczen (ungarisch). Deb- 

 reczen 1882. 



