282 



a melyet sikerrel lehetne megtelepiteiii. Későu 

 érkezik, oly iclól)eii fészkel, mikor a sáskák 

 már nagyobbak, s korán távozik, tehát ittlé- 

 tének egész tartania alatt bőségesen van táp- 

 láléka. Csak fészkelési alkalmatosságról kell 

 még gondoskodni. Ismeretes dolog, hogy a 

 kék vércse nem épít magának fészket, s így 

 terjedése a vetési varjútól és szarkától függ, 

 mert ezek elhagyott vagy elerőszakolt fész- 

 keiben üt tanyát. Tényleg mindenütt fészkel 

 a Hortobágyon, a hol varjú vagy szarkafészkeket 

 talál, még pedig mindenütt a lehető legna- 

 gyobl) mennyiségben. A julíosliáti erdőben a 

 varjútelepen kb. 5U pár fészkel; a pajjegyházi 

 erdől)en elhagyott varjúkolóniában kb. SO pár, 

 a Kún Györgyi erdőben varjakkal 8 — 10 pár; 

 a többi erdőben, a iiol varjú nines, csak 

 néhány pár fészkel szarkafészkekben. 



Látható ebből, hogy a terület a kék vércsére 

 nézve igen kedvező, s csak a hiányzó fész- 

 kelési alkalmat kellene pótolni, hogy rövid 

 idő alatt benépesüljenek velők a jelenleg még 

 üres erdők. A M. (). K. elhatározta, hogy 

 kísérleteket tesz vesszőből font kosárkák 

 kifüggesztésével. Ha a kék vércsék elfogadják 

 ezeket fészkelőhelyül, úgy néhány év alatt 

 majd sikerül valóban számbaveliető ellenséget 

 szembeállítani a sáskák túlszaporodása elé. 



Bármily kiváló sáskairtó azonban a kék vér- 

 cse, avval még sem áltathatj'uk magunkat, 

 hogy tömeges letelepítésével egyszer s minden- 

 korra elejét lehetne venni a sáskajárásoknak. 

 Ha valamelyik évben nagyon kedvező az idő- 

 járás a sáskák fejlődésére, akkor az a kék 

 vércsesereg, a mely eddig fönntarthatta a nor- 

 mális állaj)otot, elégtelen lesz, evvel pedig már 

 meg van vetve egy elkövetkezendő sáskajárás 

 első alapja. Annyit azonban mindenesetre elér- 

 nénk evvel a telepítéssel, hogy megcsökkenne 

 a sáskajárások száma, úgy értve, hogy ezek 

 csak hosszabb időközökben ismétlődhetnének. 



nämlich den líotfiissfalken {Cerchneis vesper- 

 tinns). welcher mit Eifoli;' angesiedelt wer- 

 den könnte. Derselbe erscheint spät, nistet 

 in jener Zeit, wo die Heuschrecken schon gros 

 ser sind, zieht früh weg, und hat deshalb 

 während der ganzen Zeit seines Hierseins 

 reichliche Nahrung. Es wäre deshalb nur noch 

 für Nistplätze zu sorgen. Es ist bekannt, dass 

 des Rotfus-falke kein eigenes Nest baut, und 

 dass (leslialb seine ^'erbreituug von der 

 Saatkrähe und der Elster abhängig ist, indem 

 er in den verlassenen oder usurpierten Nestern 

 dieser horstet. Tatsächlich ist er überall Brut- 

 vogel im Hortobágy, wo er Krähen und Elster- 

 nester findet, u. zw. ülierail in maximaler 

 Anzahl. In der Krälienkolonie des Juhosháter 

 Waldes brüten ca 50 Paare, in einer verlasse- 

 nen Krähenkolonie im Papegyházer Wald ca 

 80 Paare, im Kúngyörgyer \\'alde mit Saat- 

 krähen ca8 — lOjPaare; in den übrigen \\'äldern 

 nisten nur einzelne Paare in Elsternestern, 

 da dieselben keine Krähenkolonien bergen. 



Es ist hieraus ersichtlich, dass das Gebiet 

 für den Rotfussfalken sehr günstig ist, und 

 dass nur noch dem Mangel an geeigneten Nist- 

 plätzen abgehoben werden müsste, um die der- 

 zeit noch leeren Wälder in kurzer Zeit zu 

 bevölkern. Die V. 0. C. beschloss einen Ver- 

 such mit dem Aushängen von aus Ruten ge- 

 flochtenen Körbchen zu machen. Falls diesel- 

 ben von den Rotfussfalken als Nistgelegen- 

 heiten angenommen werden, so könnte es ge- 

 lingen, der Übervermehrung der Heuschrecken 

 in einigen Jahren einen wirklich bedeutenden 

 Feind entgegenzustellen. 



Obwohl jedoch der Rotfussfalke im Heu- 

 schreckenvertilgen Ausgezeichnetes leistet, so 

 darf man sich trotzdem nicht der Täuschung 

 hingeben, dass eine massenhafte Ansiedelung 

 desselben den Heuschreckenplagen ein- und 

 für allemal ein Ende macht. Falls in einem 

 Jahre die Witterung für die Entwickelung der 

 Heuschrecken sehr günstig ist, so wird das 

 Rotfussfalkenheer. welches bisher die nor- 

 malen Verliältnisse aufrechterhalten konnte, 

 ungenügend werden, womit dann schon der 

 erste Grund zu einer zukünftigen Heuschrecken- 

 plage gelegt ist. So viel kann man jedoch 

 durch die Ansiedelung jedenfalls erreichen, 

 dass sich die Anzahl der Heuschreckenplagen 

 verringern würde, d. i. dass sich dieselben nur 

 in läuüeren Zeiträumen wieilerholcn würden. 



