246 



llinindo rustica L. Klasszikus Icszkelö- 

 iiiadiira az nllattenyésztésre berendezett Hor- 

 tobágynak, a melyen azonban sokkal bősége- 

 sebben talál megélhetést, mint fészkelő- 

 helyet. Éppen ezért minden csak némileg 

 is alkalmas helyen ott találj'uk a fecske- 

 fészket. A csárda folyosoja tele van, fésze- 

 rében minden ferliécz alatt van egy fészek, 

 a ménestelepek épületein s a magányos 

 gulyástanyákon minden arravaló hely el van 

 foglalva. 



Legérdekesebb a fészkelés a kutakban \ a 

 hol annyira bizalmas, hogy a kútkáva felső 

 eresze alá is odatapasztja fészkét, úgy hogy 

 kézzel bele lehet nyúlni. Legjobban szereti a 

 tágas kettős, hármas és négyes kutakat, a 

 hol akadálytalanul repülhet ki s be. A fabur- 

 kolatú szögletes kutakban valóságos kolóniák 

 vannak, néha 15—20 fészek több emeletben 

 egymás fölött. A téglával kirakott kutakban 

 csak a kútkáva alsó és felső kávája alá rak- 

 ják fészkeiket, mert csak ott találnak védő 

 ereszt. 



A kutakban való fészkelés szinte sza- 

 bály a Hortobágyon, s még a tanyák kö- 

 zelé))en is többnyire tele vannak a kutak 

 fecskefészkekkel, daczára an- 

 nak, hogy a kutak állan- 

 dóan nedves levegője gyak- 

 ran meglazítja a fészkeket, 

 úgy hogy azok a fiókákkal 

 együtt a vízbe esnek. 



Oly nagy a hiány alkalmas 

 fészkelési helyekben, hogy be- 

 mondás szerint azonnal elfog- 

 lalják a vasúti kocsikat, ha 

 azok csak 2 — 3 napig is vesz- 

 tegelnek az állomáson. Be- 

 hatoltak a sáskah'tók sátrai- 

 ba is, és hiába akadályozták 

 őket az előrelátó munkások, 

 3 nap alatt készen volt afé- 

 szek a sátor teteje alatt az 

 árboczfán. Minthogy minden- 

 ki védi őket, ezért rendkí- 

 vül bizalmasak. Az egyik mé- 

 nes telepen láttam egy fész- 



' Sharpé & Wyatt : Monograph of 

 the Swallows. Vol. I. London 188r>— 

 189-t czímü munkában is említenek 

 egy ilyen esetet, de a hely közelebbi 

 meghatározása nélkül. 



Fecskefészkek a kútban. 

 Schwalbennester im Brunnen. 



Hiriitido rustica L. Klassischer lirutvogel 

 des zur Viehzucht eiiigerichteten Hortobágy, 

 wo jedoch viel mehr Nahrung als Brutgele- 

 genheit voriianden ist. f^bcn deshalb ist an 

 jeder nur halbwegs annehmbaren Stelle das 

 Öcliwalbennest aufzufinden. Der Gang der 

 Csárda ist voll, im Schupfen dieser ist unter 

 jedem Daclispai'reu ein Nest, in den Gestüten, 

 sowie an den ilirtenwohnungen ist .jeder ge- 

 eignete Platz besetzt. 



Die interessanteste Nistweise ist die in den 

 Brunnen,' wo sie derart zutraulich ist, dass 

 sie ihr Nest gleich unter den ol)eren Rand 

 des Brunnengestells baut, so dass man mit 

 (1er Ihiiid in das Nest greifen kann. Am liebsten 

 sind ihr die weiten Zweier-, Dreier- und Vierer- 

 Brunnen, wo sie leicht ein- und ausfliegen 

 kann. In den mit Holz ausgelegten vierecki- 

 gen Brunnen sind ganze Kolonien beisam- 

 men, oft finden sich 15 — 20 Nester mehrere 

 Stock hoch übereinander. In den mit Ziegeln 

 ausgelegten Brunnen werden die Nester nur 

 unter dem oberen und unteren Rand des Brun- 

 nengestells augelegt, da nur hier ein Schutz- 

 dach vorhanden ist. Das Nisten im Brunnen 

 ist im Hortobágy Regel und selbst in der Nähe 

 der Meierhöfe sind die Brun- 

 nen meistens voll mit Scliwal- 

 bennestern, trotzdem in der 

 ständig nassen Luft so man- 

 ches Nest seine Festigkeit 

 verliert und samt 

 in das Wasser fallt. 



Der Mangel an 

 Niststellen ist so gross, dass 

 laut Einsage die Eisenbahn 

 waggons sofort besetzt wer- 

 den, wenn dieselben 2 — 3 

 Tage lang auf der Station 

 verbleiben. Auch drangen sie 

 in die Zelte der heuschreck- 

 kenvertilgenden Aj'beiter ein: 

 vergebens versuchten sie die 

 Arbeiter, welche das Ende 

 voraussaJien . daran zu ver- 

 hindern, in drei Tagen war das 

 Nest unter der Spitze des Zeltes 



' In Sharpé & Wïatt: Monograph 

 of the Swallows Vol. I. London 1885 

 —1894, wird auch ein Fall erwähnt, 

 aber ohne nähere Bestimmung des 

 Ortes. 



den Jungen 



