250 



Pastor roseus (L.). A jegyzi-k könnyebb 

 áttekinthetése vój^ett a pásztornuidárra vonat- 

 kozó ívszt nativobb terjedelme miatt közle- 

 ményem végére helyezlem. 



Stunuis vnlf^aris (L.). Már nagy csapa- 

 tokban járt a Hortobágyon, rendesen a fer- 

 tőzött területeken, de főleg a széleken. Az 

 elejtett példányok gyomrában mindig tiszta 

 sáskát találtam. Nagy kár, hogy a területen 

 a sajátos viszonyok következtében bajos a 

 niegtelepitése : jelentékeny sáskapusztitásaival 

 nagyban hozzájárulhatna a sáskajárások csök- 

 kentéséhez. 



Passer doiiiesticus (L.) és Passer mon- 



taniis ÍL.). A tanyákon és ménestelepeken 

 mindenütt gyakoriak, a legelőterületen azon- 

 ban csak egyetlen egy mezei verébbel talál- 

 koztam. Sok kutat vizsgáltam meg a Hor- 

 tobágyon, de egyikben se fészkelt mezei veréb. 

 A fertőzött területeken természetesen nem 

 lehetett őket látni. 



Emberiza calandra L. Mindenütt gyakori, 

 a hol gabonatermelés van, igy a csárda körül 

 és Máta pusztán. Két példányt lőttem, gyom- 

 rukban majdnem csupa sáskát találtam. 



Einberiza sclioeniclns L. Nem láttam ; 

 tavaszi átvonulását Nauy J. jegyezte föl. 



Alauda eristata L. A csárda körül, s a 

 nagyobb utak mentén szórványos fészkelő. 



Alauda arvensis L. Typikus, gyakori fész- 

 kelő a Hortobágyon. A sáskajárás ideje alatt 

 főleg sáskával táplálkozott. Nyolcz gyomor- 

 tartalmat gyűjtöttem, s ezek egyikéből se 

 hiányzik a sáska. Nagy számuknál fogva szin- 

 tén hozzájárulnak a csapás csükkeutéséhez. 



A mezei i)acsirták hasznos munkáját annak 

 idején az algieri sáskajárásnál is méltányol- 

 ták: a kormány megtiltotta ezeknek a „becses 

 segédmunkásoknak" a vadászatát. Erre alapos 



Pastor roseus (L.). Behufs leiciitcrer Diiicli 

 sieht dieses Verzeichnisses gebe ich den :iut 

 den Rosenstar bezüglichen Teil schon mit 

 Hinsicht auf dessen grössere Ausdehnung am 

 Ende des Artikels. 



Sturnus vulgaris (L.). War in grossen Scha- 

 ren vorhanden, gewöhnlich auf den infi- 

 zierten Gebieten, jedoch hauptsächlich an den 

 Rändern des Hortobágy. In dem klagen der 

 erlegten Exemplare fand idi immer lauter 

 Heuschrecken. Es ist sehr scliade. dass 

 infolge der eigenartigen Veriiältnisse des 

 Gebietes, die Ansiedelung des Stares sehr 

 schwierig ist : als bedeutender Heuschrecken- 

 vertilger würde er in nicht geringem Masse 

 zur Verminderung der Heusciireckenplagen 

 beitragen. 



Passer doniesticus (L.) und Passer nioii- 



tanus (L.). In den Meierhöfen und Gestüten 

 überall häufig ; auf der Puszta selbst traf ich 

 nur einen Feldsperling. In den vielen Brunnen 

 des Hortobágy, welche ich untersuchte, fand 

 ich nicht einen brütenden Feldsperling. Auf 

 den infizierten Gebieten waren sie natürlich 

 nicht zu sehen. 



Emberiza calandra L. Überall häufig, wo 

 Getreide gebaut wird, so in der Umgebung der 

 Csárda und auf Máta-Puszta. Zwei erlegte 

 Exemplare hatten im Magen fast lauter Heu- 

 schrecken. 



Emberiza sclioeniclus L. Wurde nicht be- 

 obachtet ; während des Frühjahrszuges vf)n E. 

 Nagy gesehen. 



Alauda eristata L. In der Umgebung der 

 Csárda und den grösseren Sti'assen entlaug 

 vereinzelter Brutv'ogel. 



Alauda arvensis L. Typischer, häufiger 

 Brutvogel im Hortobágy. Während der Heu- 

 schreckenplage bestand ihre Nahrung haupt- 

 sächlich aus Heuschrecken. Es wurden acht 

 Ingluvialien gesammelt und keines entbehrt 

 der Heuschrecken. Infolge ihrer grossen Anzahl 

 tragen sie auch zur Verminderung der Plagen 

 bei. 



Die nützliche Arbeit wurde seinerzeit auch 

 bei den Heuschreckenplagen in Algier gewür- 



digt : die Regierung 



verbot die Jagd dieser 



„wertv<illen Mitarbeiter". Dazu war auch alle 

 Ursache vorhanden, da sie in den vorangehen- 



