t>7() 



liol ugyanakkor szintcu van sáskajárás. Sőt 

 a legtöbb esetben iüy lesz a dolog, mert 

 azok a hatások, a melyek a sáskajárásokat 

 f'lőidrzik vagy meghiusitják, többnyire nagyobb 

 területekre terjednek ki. 



A mikor azt állítom, hogy a pásztormadár 

 vándorútra kényszerül, azt abban a meggyő- 

 ződésben mondom, hogy a pásztormadarat tény- 

 leg csak kényszer hajtja, nem pedig vándorlási 

 hajlama. Eri'e vall legalább az a nagy siet- 

 ség, a mely fészkelésének minden mozzanatát 

 jellemzi, s a mely viszont egyenes következ- 

 ménye tápláléka szűkre szabott életidejének. 

 Ez a nagy sietség magyarázza meg azt, hogy 

 nem válogatós a fészekanyag tekintetében^ 

 hanem összeszed mindent, a mit a közelben 

 talál; így magyarázta ezt — bár más alapon 

 — már Petényi. Ugyanevvel a sietséggel jár 

 együtt a fészek tökéletlen építése és sokszor 

 igen gondatlan, szinte érthetetlenül könnyelmű 

 elhelyezése. Innen magyarázható az a szívós 

 kitartás is, a melyet a fészkelőhely elfogla- 

 lásában és megtartásában a legnagyobb üldö- 

 zésekkel szemben is kifejt, mert második köl- 

 tésre már nem ér rá. 



Ezt a nagy sietséget s életmódjának ebből 

 folyó sajátságait közvetve vagy közvetlenül 

 minden megfigyelő bizonyítja; így. pl. Petényi 

 szinte csalhatatlan biológiai érzékkel már mint 

 jellemző tulajdonságát említi. így pl. a Horto- 

 bágyon a fészkek legnagyobb része úgy volt 

 elhelyezve, hogy minden nehézség nélkül hoz- 

 zájuk lehetett férni. Z.\rudny* szerint Transz- 

 kaspiában a sósgödrök repedéseiben, némely- 

 kor a házak szalmafedeleiben, még beljebb 

 a steppekben a kirgiz síremlékek kövei és 

 kőlapjai között fészkelnek; néha elfoglalja a 

 parti fecske kibővített üregeit is. Menzbier 

 szerint (i. h.) a sziklák és meredélyek hasa- 

 dékaiban is fészkel, sőt némely fészek egé- 



* Ornithologicsevszkaja Fauna Orenburgszkago 

 Ivraja. Sanktpeterburg, 1888. 



handcti sind. In anderen Fällen aber findet 

 er auch auf seinem regelmässigen Wohnge- 

 hiete genügende Nalirung. weshalb er nicht 

 zur Wanderung gezwungen wird, und deshall) 

 auch nicht jene (legenden besuchen kann, 

 wo zur selben Zeit ebenfalls Heuschrecken- 

 plagen vorhanden sind. Ks wird dies sogar 

 in den meisten Fällen so sein, da diejenigen 

 Faktoren, welche Heuschreckenplagen hen^or- 

 rufen oder vereiteln, sich gewöhiilieli auf 

 grössere Gebiete erstrecken. 



Wenn ich sage, dass der Rosenstar zu 

 Wanderzügen gezwungen ist, so sage ich das 

 in der Überzeugung, dass derselbe tatsächlich 

 diesem Zwang unterliegt und nicht etwa einem 

 Hange zum Wandern Folge leistet. Daraufhin 

 zeigt wenigstens die grosse Eile, welche sämt- 

 liche Momente seines Brütens charakterisiert, 

 welche Eile wiederum eine direkte Folge der 

 Kurzlebigkeit seiner Nahrung ist. Diese grosse 

 Eile bringt es mit sich, dass der Rosenstar 

 nicht wählerisch ist in bezug des Nestmate- 

 riales, sondern dass er alles zusammenraflft, 

 was er in der Nähe findet : — so erklärte 

 dies, obzwar auf einer anderen Basis fussend, 

 schon Petényi. Dieselbe Eile bedingt auch 

 der lose Bau des Nestes, und die oft sorglose, 

 manchmal wirklich unverständlich leichtsinnige 

 Placierung desselben. Daraus lässt sich auch 

 die zähe Ausdauer erklären, welche der Ro- 

 senstar bei der Besitznahme und iu der Bei- 

 behaltung des Brutplatzes selbst den grössten 

 Verfolgungen gegenüber entwickelt, da er zu 

 einer zweiten Brut keine Zeit mehr hat. 



Diese grosse Eile und die aus derselben 

 folgenden Eigentümlichkeiten seiner Lebens- 

 weise wird von allen Beobachtern mittelbar 

 oder unmittelbar bestätigt ; so wird dieselbe 

 von Petényi, mit seinem fast untrüglichen 

 biologischen Gefühle, schon als charakteristi- 

 sche Eigenschaft erwähnt. So war z. B. im 

 Hortobágy der grösste Teil der Nester so 

 angelegt, dass man sie ohne Schwierigkeit 

 erreichen konnte. Nach Zaritdny* brüten sie 

 in Transkaspien in den Sprüngen der Salz- 

 grubeu, manchmal in Strohdächern der Häu- 

 ser, noch weiter im Innern der Steppe zwi- 

 schen den Steinen und Steinplatten der kir- 

 gisischen Grabdenkmäler: manchmal nehmen 



* Ornithologitschewskaja Fauna Orenburgskago 

 kraja. Sanktpeterburg 1888. 



