285 



a tojó fiókáit fészivökből kirepité". Ugyan- 

 ekkor sikerült is két darabot szereznie. Bár 

 a későbbi ir<i(laIoiii ezekről nem vett tudo- 

 mást, mégis az első teljesen hiteles fészkelés 

 nieí;álla])itása után. most felveendőknek vélem, 

 annál is inkább, mert az említett helyek a 

 későbben felfedezett fészkelési teriiletekbe 

 tartoznak, még pedig azokl)a, a hol leggyak- 

 rabban fészkel az uráli bagoly, t. i. Krassó- 

 Szörény és részben IJng és Zemplén megyék 

 területére. 



A tudománytól előírt összes biztossági kö- 

 veteléseknek megfelelően, végre Hrabár Sán- 

 dor állapította meg az első biztos fészkelést. 

 1902-ben június végén Ugaron (régebbi neve 

 Ublya, Zemplén megye) talált egy fészket két 

 fiókával és ugyancsak 1902 július havában 

 egy idei fiókát Nagylázon, (Ung megyében) 

 (Természettud. Közi. 1908. pag. 5'24.). Utána 

 közölte Lintia Dénes, hogy 1903 április 4-én 

 Padina Matejon (Krassó- Szörény meg}e) talált 

 5 fiókát egy fészekben, továbbá hogy 1904 

 június 29-én Stájerlakról (Krassó-Szörény m.) 

 is kapott egy idei fi()kát; utóbbi a Nemzeti 

 Múzeum gyűjteményébe került. (Természettud. 

 Füzetek 1904. pag. 97.) Ugyancsak itt van 

 egy 1904 aug. 14-én kézrekerült fióka Károly- 

 falváról (Krassó-Szörény megye). Ezek alapján 

 már most bebizonyított fészkelési esetnek 

 vehetjük Czynk Edu adatát is (Aquila IV.) ; 

 ugyanis 1890 ápr. 19-éii egy nőstényt lőtt 

 Vajdarécsén (Fogaras megye), melynek kotló 

 foltja volt. 



Az idei esetekkel kapcsolatosan még újabb 

 fészkelési eseteket jelentetlek be megfigye- 

 lőink, így Hausmann Ernő szerint gyakran fész- 

 kel Brassó megyében, nevezetesen a Tömösi 

 és Osánczi szorosokban és Barczarozsnyóii ; 

 utóbbi helyről 1906 aug. 12-én két fiatalt 

 kapott. Némely évben nagyon gyakori Brassó 

 megyében. Kunst Károly ugyancsak 190t)-ban 

 június havában kapott egy fiatalt Nagypes- 

 tényről (Hunyad megye). Gróf Majláth József 

 •szerint fészkel Dolnji Miholjac (Verőcze megye) 

 és Leányvár (Zemplén megye) erdeiben. (ía.idács 

 Mihály jelentése szerint fészkel a Békéscsaba 

 melletti Gerlai erdőben. Dénus Géza már 1889 

 júniusában talált két éppen kirepült fiókát 

 szüleik társaságában a líuna havason (Sipot 



nur der Berg neben Orsova sein — eine ganze 

 Familie antraf, „als das Weibchen eben die 

 .liiiigen aus dem Neste führte". Es gelaug 

 ihm bei dieser Gelegenheit auch zwei Exem- 

 plare zu erlegen. Obwohl die spätere Litera- 

 tur diese Daten nicht zur Kenntnis nahm, 

 so glaube ich dieselben nach der Konstatie- 

 rung des ersten völlig sicheren Brütens jetz 

 doch aufnehmen zu müssen, und dies umso 

 mehr, als die erwähnten Gebiete in die s])äter 

 entdeckten Brutgebiete fallen, u. zw. in jene, 

 wo die l'raleule am häufigsten brütet, nämlich 

 in das Komitat Krassó-Szüréuy und teilweise 

 auch in die Komitate Ung und Zemplén. 



Das er.ste verbürgte Brüten wurde von 

 Alexander Hrabár konstatiert. Ende Juni 1902 

 fand derselbe in Ugar (der frühere Name ist 

 Ublya, Kom. Zemplén) ein Nest mit 2 Jungen, 

 und im Juli 1902 ein heuriges Junges in 

 Nagyláz, Kom. Ung {Természettud. Közlöny, 

 Jahrg. 1903 p. 523). Nach ihm berichtete Dyonis 

 Lintia, dass er am 4. April 1902 in Fadina 

 Matej (Koni. Krassó-Szörény) in einem Neste 

 fünf Junge fand, und dass er am 29. Juni 

 1904 aus Stájerlak (Kom. Krassó-Szörény) 

 (un heuriges Junges erhielt, welches in die 

 .Sammlung desNational Museums gelangte (Ter- 

 mészettud. Füzetek, Jahrg. 1904 pag. 97). 

 F^bendasellist ist noch ein anderes Junges, 

 welches am 14. August 1904 in Károlyfalva 

 (Kom. Krassó-Szörény) gefangen wurde. Auf 

 Grund dieser kann auch die Beoliaditung 

 von Czynk [Aquila IV.) als Bruttali gelten ; 

 derselbe erlegte nämlich am 19. April I89U 

 ein Weibchen, welclu^s Brutflecke hatte. 



In den heurigen Berichten gaben unsere 

 Beobachter noch mehr neue Brutgebiete an. 

 So brütet die Uraleule nadi Ernst Haü8.viann 

 häufig im Komitate Brassó, namentlich in den 

 Pässen von 'l'ömös und Osáncz, sowie bei 

 Barczarozsnyó, von wo er am 12. August 

 1906 zwei juv. Exemplare erhielt. In manchen 

 Jahren ist die Uraleule sehr häufig im Komi- 

 tate Brassó. Karl Kunszt erhielt ebenfalls im 

 Juni 1906 ein Junges aus Nagypestény (Kom. 

 Hunyad). Laut Graf Joseph v. M.uláth brütet 

 sie in den Wäldern von Dolnji Miholjac (Kom. 

 Verőcze) und Leányvár (Koni. Zemplén). Nach 

 dem Berichte von Michael Ga.ihács brütet sie 

 im Gerla-W'alde bei Békéscsaba. Géza Dénes 

 fand schon im Juni 1889 zwei eben flügge 



