291 



Gyakorlati madárvédelmünk állami 

 eszközei és intézményei. 



Irtii: Cbörgey Titub. 



A madárvédelem gyakorlati foganatosítása, 

 mely Németországban az utóbbi években Ber- 

 LEP8CH János br. szellemében oly hatalmas len- 

 dületet nyert, egyidejűleg- hazánkban is jelen- 

 tős lépésekkel jutott előbbre, ha más módon 

 és más eszközökkel is. 



Ott ugyanis az erős társadalom tette meg 

 a kezdeményező lépéseket s tartotta meg a 

 vezető szerepet, félszázadra visszanyúló szívós 

 munkával és egy lelkes magánember évtize- 

 dek óta fáradhatlanul folytatott kísérletezé- 

 seivel s az államhatalom csak a már kétség- 

 telen sikerek láttára karolta fel az ügyet. 

 Nálunk a társadalmi úton indult kisebb mé- 

 retű kísérletezés után az államhatalom vette 

 át a vezetőszerepet s példája nyomán indul 

 társadalmunk. 



A midőn földmivelésügyi. valamint keres- 

 kedelemügyi ministeriumunk belátás sugallta 

 áldozatkészsége a madárvédelem gyakorlati 

 eszközeit megteremtette s tekintélye súlyával 

 azoknak széles körben való alkalmazását biz- 

 tosította, betetőzte azt a csaknem évtizedes 

 munkásságot, a melyet Herman Ottó a M. 0. 

 K. élén számos akadály közepette is szívós 

 kitartással vezetett. 



Mielőtt a legújabb események részletezé- 

 sébe fognék, azok helyes értékelése szem- 

 pontjából szükségesnek tartom az utolsó 9 

 évben történteknek az idő sorrendjében való 

 vázolását. A sor az alapok lerakásával, a 

 madarakra vonatkozó ismeretek terjesztésével 

 kezdődik. 189í)-ben megjelenik a ni. kir. föld- 

 mivelésügyi ministeriuni kiadásában Chernél 

 Ibtván „Magyarország Madarai" * czíniü alap- 

 vető műve. Nyomon követi 1901-ben Herman 

 (^)TTó-nak ,,-l madarak hasznáról és káráról" 

 szóló, szélesebb köröknek szánt és nagy nép- 



* Magyarország Madarai, különös tekintettel gaz- 

 dasági jelentőségükre. írta eh. Chehnel István, in- 

 tézte Herman Ottó. A m. kir. földmivelésügyi minis 

 ter kiadvánviii. Budapest, 1899. 



Staatliche Mittel und Institutionen 



für den praktischen Vogelschutz 



in Ungarn. 



^'on TiTUs Cbörgey. 



Die Ausübungdes praktischen Vogelschutzes, 

 welche sich in den letzten Jahren in Deutsch- 

 land im (ireistf des Freiherrn Hans v. Berlepbch 

 so mächtig entwickelte, machte auch gleich- 

 zeitig in Ungarn bedeutende Schritte vorwärts 

 — wenn auch auf andere Weise und mit 

 anderen Mitteln. 



Dort wurde nämlich die Initiative von <ler 

 kräftigen Gesellschaft ergriften, welche durch 

 die zähe Arbeit eines halben Jahrhunderts 

 und durch die Jahrzehnte hindurcii unermüd- 

 lich fortgesetzten Versuche eines begeisterten 

 Privatmannes die Führerschaft behauptete, 

 während der Staat der Sache erst im Ange- 

 sichte der unbezweifelbaren Krfolge sein Inter- 

 esse zuwandte. In Ungarn wurde die Führer- 

 schaft nach einigen kleineren Versuchen auf 

 privatem Wege vom Staate ergriffen, und die- 

 sem Beispiele folgt nun auch unsere Gesell- 

 schaft. 



Als die königlich ungarischen Ministerien 

 für Ackerbau und Handel mit von Einsicht 

 geleiteter Opferwilligkeit die praktischen Mit- 

 tel des Vogelschutzes ins Leben riefen, und 

 die Anwendung derselben in weiteren Kreisen 

 durch das Gewicht ihrer Autorität gesichert 

 hatten, setzten sie damit der Arbeit Otto 

 Hermans, welche er an der Spitze der U. 0. 

 Z. fast ein Dezennium hindurch unter zahl- 

 reichen Schwierigkeiten mit zäher Ausdauer 

 fortsetzte, die Krone auf. 



Bevor ich die ausführliche Darstellung der 

 neuesten Vorgänge beginne, halte ich es im 

 Interesse des richtigen Verständnisses derselben 

 für notwendig, die Geschehnisse der letzten 

 9 Jahre in chronologischer Reihenfolge zu 

 skizzieren. Die lleihe beginnt mit dem An- 

 legen des Fundamentes, mit der Verbreitung 

 der Kenntnisse über die Vogelwelt. Im Jahre 

 1899 erschien, vom königl. ung. Ministerium 

 für Ackerbau herausgegeben, das grundlegende 

 Werk Stei'h.a-n v. Chernels unter dem Titel 

 „Magyarország Madarai".* Diesem folgte im 



• Die Vögel Ungarns, mit besonderer Rücksicht 

 auf deren landwirtschaftliche Bedeutung. Von Stephan 

 V. Chernél, geleitet von Otto Herman. Ausgabe des 

 kön. ung. Ministeriums für Ackerbau. Budapest 1889. 



37* 



