:5(»7 



kunyhók alján berendezett etető-téren szede- 

 gették ;iz élelmet. Miiithosy a verebek csa- 

 patai télen inkább cíak liiiini Járlak a szigetre 

 és élelmüket javarészben a pesti gabonarak- 

 tárak környékfröl szerezték, a szineti etetőket 

 nem háborgatlak túlságosan. A kertészeti tele- 

 pen tanyázó ökörszemek (Troglodytes) a havazá,s 

 beálltával a pálmaházba szöktek be s ott 

 húzták ki a telet. 



Mauiak Gyükuy tókertész a sziget közepén 

 álló fenyves alján karúkból és gyékényekből 

 készült fácsáiictetö-eres-t is állított fel. Viha- 

 ros napokon ezt az etetőt is állandóan 20 — 

 30 czinege népesítette be, rendkívül vonzó 

 látványt nyújtva a látogatónak, a ki az eresz- 

 től három lépésnyire állva gyönyörködhetett 

 a közeli ágakról csapatosan rakéta módjára 

 lecsapó, majd minden csőrben egy-egy napra- 

 forgómaggal, sugarasan szétrebbenő czinege- 

 hadban. mely csaknem kézzel elérhető közel- 

 ségben kopácsolt az elkaparintott magvakon. 



E látványosság azonban csak addig tartott, 

 míg nagy hó vagy jégkéreg fedte a fák 

 gallyait. Mihelyt csak kissé enyhébbre fordult 

 az idö, vagy csak száraz hideg volt. hó nélkül, 

 a czinegék csak elvétve szálltak az etetőkbe; 

 táplálékuk javát a fákról és bokrokról szedték. 

 E jelenség lijra csak azt bizonyítja, hogy a 

 Téli etetés telelő rovarevőinket megmenti az 

 éhhaláltól, a nélkül, hogy természetes táp- 

 lálkozásuktól elszoktatná azokat. 



Az ezidei szokatlanul hosszúra nyúló tél 

 odulakó madaraink fészkelését is feltűnően 

 késleltette. Xaphun tanúsága szerint április 

 13-án a nagy számban mutatkozó szénczine- 

 gék közül még csak egynek volt fészke. Az 

 első teljes fészekaljat pedig csak május lén 

 találtam. Május közepén végre a szűkszájú 



calandra L.). sowie die Buch- und Berg-Fin- 

 ken (Fringilla coelebs und montifringilla L.i 

 und die ansonsten auch auf den Futtertisch 

 des Futterhauses fliegenden Amseln holten 

 sich ihre Xaiiruiig von dem Futterplatze, wel- 

 cher am Boden des Futterhauses eingerichtet 

 war. Indem die Sperlingsscharen im Winter 

 die Insel hauptsächlich nur als Schlafstätte be- 

 nützten und ihre Xahruiig vorwiegend in der 

 Umgebung der Getreideniagaziue von Pest 

 fanden, so belästigten sie die Futterhäuser 

 der Insel nicht allzusehr. Die in der Gärtne- 

 rei der Insel hausenden Zaunkönige (Troglo- 

 dytes) flüchteten sich nach dem Eintreten der 

 Schneestürme in das Painienliaus. und ver- 

 brachten dort den Winter. 



Obergärtner Georg MAfiv.ui richtete unter 

 der Tannengruppe in der .Mitte der Insel ein 

 aus Pfählen und Schilfgetlecjit iiergestelltes 

 Futlerdarh für Fasane ein. An stürmischen 

 Tagen wurde auch dieser Futterapparat stän- 

 dig von 20—30 Meisen bevölkert, welche 

 dem Besucherein ungemein anziehendes Schau- 

 spiel boten, da er sich drei Schritte vom 

 Futterdache entfernt an den Meisen ergötzen 

 konnte, welche von den nalien .\sten scharen- 

 weise wie Haketeil iieraliscliossen, und dann 

 jede mit einem Sonnenblumenkerne im Schna- 

 bel, wieder strahlenartig auseinanderstoben. 

 und die erbeuteten Kerne in solcher Nähe 

 bearbeiteten, dass sie fast mit der Hand er- 

 reicht werden konnten. 



Dieses Schauspiel dauerte aber nur so 

 lange, als die Äste der Bäume von einer 

 Schnee- oder Eisschichte überzogen waren. 

 Sowie sich die Witterung nur einigermassen 

 milderte, oder ivenn nur trockene Kälte, ohne 

 Schnee, herrschte, so beffogen die Meisen die 

 Futterapparate nur ganz sporadisch ; sie hol- 

 ten sich ihre Nahrung dann vorwiegend von 

 den Bäumen und Sträuchern. Diese Erschei- 

 nung beweist es wieder, dass die Winter- 

 fütterung unsere üiierwinternden N'ogelarten 

 von dem llungertode ei rettet, ohne dieselben 

 von ihrer natürlichen Nahrung zu entwöhnen. 

 Der heurige abnorm lange \\'inter verspä- 

 tete auch das Brüten dér Höhlenbrüter in 

 auffallender Weise. Laut meinem Tagebuciu- 

 hatte von den vielen Kohlmeisen am 13. April 

 nur ein Paar ein Nest. Das erste volle Ge- 

 lege fand ich erst am ersten Mai. Mitte Mai. 

 endlich waren drei ausgenommen, alle Nist 



39* 



