331 



tölag még sehol se találták. Bár déli faj, 



mégis úgy látszik, hogy tV'szkelési teriilctt- 

 sokkal északabbra terjed, mint eddig hitték. 

 Rriser Otmmár úr — Sarajevo — a Balkán- 

 félszigeten márczius végétől niájus végéig 

 tartó s délről észak felé irányuló átvonulást 

 állapított meg s ezért egyáltalában nem lehe- 

 tetlen, hogy Magyarország némely alkalmas 

 pontján fészkel." 



„Ennek alapján bátor vagyok a M. (>. K. 

 figyelmét erre a fajra felhívni: kiterjedt össze- 

 köttetései és az országban való nagy befolyása 

 révén bizonyára tisztázhatná azt a kérdést, hogy 

 fészkel-e ez a faj Magyarországon vagy nem." 



„Eg}' fészekalj vagy fészkelési terület biz- 

 tos kimutatása alig volna kisebb érdem, mint 

 a rózsaszínű sirály még csak röviddel ezelőtt 

 történt fészkelő területének a felfedezése." 



„Jelenleg még nem volna késő megtenni 

 az idevágó lépéseket." 



A legnagyobb készséggel intézzük ezt a 

 Tsceusi V. úrtól felszínre hozott, eddig meg- 

 oldatlan kérdést kii)i'óbált megfigyelő karunk- 

 hoz avval a kéréssel, hogy azt a legéberebb 

 figyelemmel kisérjék. A vékonycsőrű póling 

 eddig ugyan csak alig néhány példányban 

 került elő Magyarországon, de azért egyálta- 

 lában nem lehetetlen, hogy a nyáron át is 

 itt tartózkodó sok pólingmadár között ez a 

 faj is képviselve van s hogy esetleg fészkel 

 is. Éppen az idei nyáron kaptuk annak a 

 hirét, iiogy a nagy póling állítólag fészkelt a 

 nagy magyar Alföldön, de a jelentést tevő 

 nem tudott fészekaljat szerezni. Ennek daczára 

 is állhatatosan ragaszkodott jelentéséhez és a 

 következő évre Ígérte a fészekaljat. Behatóbb 

 utánjárással esetleg valóban el lehetne érni 

 ezt a meglej)ő eredményt s ezért a magyar 

 madártan érdekében a legmelegebben ajánljuk 

 ezt a kérdést megfigyelőinknek. 



SCHMIDHOKFEXI TsCHUSI VlKTOR I,OV.\G Úr, a kí 



a Fetèììw- Emlék eszméjét is felvetette, fogadja 

 a M. 0. K. iránt nyilvánuló nagy érdeklődé- 

 sének ezen újabb jeléért ezen a helyen is 

 hálás köszönetünket. 



M. 0. K. 



tenuiroslrís Viku,l.) unbekannt. Obwohl eine 

 südliche Art. scheint selbe ddcti nördlich rc 

 Brutplätze zu besitzen, als man bisher an- 

 nahm. Herr Othmar Rriser — Sarajevo — 

 konstatierte auf der Balkan-llalljiusel einen 

 von Ende März bis Ende Mai stattfindenden 

 Durchzug von Süd nach Nord, und es wäre 

 durchaus nicht ausgeschlossen, dass die Art 

 sich in einigen geeigneten Lokalitäten in Un- 

 garn fortpflanzen könnte." 



„Ich möchte mir daher erlauben, die Auf- 

 merksamkeit der 11. O. ('. auf diese Yogelart 

 zu lenken ; bei den ausgedehnten Beziehun- 

 gen und ihrem Einflüsse im Lande, dürfte es 

 gelingen. Sicherheit über das Brüten oder 

 Nichtbrüten zu erlangen." 



..Der sichere Nachweis eines Geleges, be- 

 züglicli Brüteplatzes, dürfte der erst kürzlich 

 erfolgten Entdeckung der Briite])lätze der 

 Rosenmöve kaum nachstehen." 



„Eben jetzt wäre es noch iin der Zeit, 

 diesbezügliche Schritte zu unternehmen." 



Mit der grössten Bereitwilligkeit richten 

 wir diese v. Herrn V. v. Tschusi angeregte, 

 bisher noch offene Frage an unsere bewährte 

 Beobachtergarde, mit der Bitte, derselljen die 

 grösste Aufmerksamkeit entgegenzubringen. 

 Derdünnschnäbelige Brachvogel wurde zwar 

 bisher nur in einigen Exem])laren in rngarn 

 nachgewiesen, doch ist es durchaus nicht als 

 unmöglich zu erachten, dass unter den \ielen 

 Brachvögeln, welche im Sommer in Ungarn 

 vorkommen, auch diese Art vertreten ist, und 

 eventmdl auch brütet. Gerade im heurigen 

 Sommer sollte angeblich der grosse Brach- 

 vogel in der grossen ungarischen Tiefebene 

 gebrütet haben, doch konnte der Bericiit- 

 crstatter kein Gelege aufbringen. Trotzdem 

 hielt er seine Aussage beharrli(di aufrecht, 

 und versprach das Gelege im nächsten Jahre. 

 Eine eingehende Verfolgung dieser Frage 

 könnte eventuell wirklich das überraschende 

 Residtat erzielen, und empfehlen wir dieselbe 

 daher im Interesse der ungarischen Ornitho- 

 logie auf das wärmste. 



Herr Ritter Viktor von Tschusi zu Schmid- 

 HOFPEN, der auch die Idee des Petényi- i)eHÂ:- 

 mals anregte, möge uns gestatten, für dieses 

 neue Zeichen seines hohen Interesses für die 

 U. 0. C. unsern tiefgefühlten Dank auch an 

 dieser Stelle abzustatten. 



U. 0. C. 

 42* 



