;335 



is volt s mint ilyen jó pénzért derűre- borura 

 lődözte a keselyüket s s/.cdte azok tojásait 

 és fiókáit. 18'J9-ben a „8trbecz"-en nié,i;- fész- 

 kelt egy barátkeselyű pár, mely TobiíKe lel- 

 ketlen pusztításának esett áldozatul; evvel 

 végképpen eltűnt a vidékről. 5— ü évvel ez- 

 előtt még egy fakó keselyűpár is fészkelt a 

 vidéken, de inióta ToBLER-nek sikerült ezt is 

 kipusztítani, azóta líjabb letelepedés nem tör- 

 tént A dubdvaí lialászok még igen jól enilé- 

 kczuek erre az utolsó keselyüpárra. 



A (iubovai halászok és vadászok egybe- 

 hangzó bemondása szerint, a keselyűk egye- 

 nesen ToBLER garázdálkodásai következtéijen 

 vesztek ki. így beszélik, hogy mielőtt itt .járt 

 volna, közvetlenül a község feletti kertekben 

 egy elhullott lovon 25 — 30 darab keselyű is 

 lakmározott; egy juhász, a ki csekély távol- 

 ságl)ól szemlélte a jelenetet, alkalmas fedezet 

 segélyével hozzájuk lopózott s hirtelenül neki 

 iramodva bottal ütött le egyet a jóUakoit 

 madarak közül. Más alkalommal csak úgy 

 tudtak szárnyra kapni a jóllakott keselyűk, 

 hogy felnyargaltak a hegyoldalon, majd meg- 

 fordultak s lefelé iramodva szerezték meg a 

 S7>j'irnvrakelóshez sziikséses lendületet. 



Valamivel kedvezőbben alakul a helyzet 

 az egyiptomi dögkeselyűnél, a melyből majd 

 minden évben látható néhány példány az Al- 

 duna vidékén. Tudtdinmal Délmagyanirszágon 

 eddig a következő helyeken fordult elő : Fehér- 

 templom, Baziás, Szokolár, Ujiiinldva, Déli- 

 blát, Dubova és Herkules fürdő. Dubovai gyűj- 

 tésem alkalmával két példányt lőttem ebből 

 a fajból, mind a kettő a vadászbaglyomra 

 jött. Ez a két példány fészkelő párnak bizo- 

 nyult, melyet a dubovai halászok már hosz- 

 szabb ideje láttak itt a Kazánban. A dög- 

 keselyű egyrészt azért maradhatott meg ezen 

 a vidéken, mert költözködő madár lévén, meg 

 van óva a téli mérgezésektől, másrészt azért, 

 mert igen óvatos fészkelő lielyének megvá- 

 lasztásában, mert a leghozzáférlietetlenebb 

 sziklákra rakja a fészkét. Üélmagyarországon 



für die Fabrik das Kohniateríaic samuielte; 

 nclx'ubei war er jedoch auch Reisender von 

 Wieuiu- Präparatoren und als solcher schoss 

 er für gutes Geld die hier lebenden (leier, 

 wo er nur konnte und sammelte auch deren 

 Eier und Junge. lui Jahn^ 1899 brütete auf 

 (U'ììì ,Stri)ecz" ikicIi i'in .Mönchsgeier-Paar, 

 welches den gewissenlosen Vernichtungen 

 ToBLERH zum ( )|)fer fiel ; von dieser Zeit an 

 verschwand er gänzlich aus dem Gebiete. Vor 

 5 — 6 Jahren brütete noch ein Gänsegeier- 

 Paar in der Gegend, doch seitdem es Tobi.er 

 gelang, auch dieses zu vernichten, wurde 

 keine neuere Ansiedelung bemerkt. Die Fischer 

 von üubova erinnern sich noch ganz gut an 

 dieses letzte Geierpaar. 



Laut der einstimmigen Aussage der Jäger 

 und Fischer von Dubova ist das Ausrotten 

 der Geier eine direkte Folge des ToBLERischen 

 Grassierens. So erzählten sie, dass sich ein- 

 mal, bevor derselbe hier geweseu, in den Gär- 

 ten unmittelbar über dcui Dorte an eineui 

 Pferdekadaver 25- 80 Geier einfanden; ein 

 Schäfer, der dem Treibeu aus geringer Ent- 

 fernung zuschaute, schlich sich in geeigneter 

 Deckung in die Nähe. s|)rang dann rasch 

 hervor und schlug einen der vollgefressenen 

 Vögel mit einem Stocke nieder. Bei einer 

 anderen Gelegenheit konnten sicii die gesät- 

 tigten Geier nur so erheben, dass sie eiiu' 

 Strecke weit auf den Berg aufwärts liefen, 

 dann sich herumdrehten und abwärts ren- 

 nend den zum P>rlieben notwendigen Schwung 

 eri'eichten. 



Etwas günstiger gestaltet sich die Lage bei 

 dem ägyi)tischen Aasgeier, von welchem fast je- 

 des Jahr einige Exemplare au der unteren Donau 

 vorkommen. Meines Wisseus kam er l)isiier 

 an folgenden Stellen Südungarns vor : Fehér- 

 templom, Báziás, Szokolár. Fjuioldova. Déli- 

 blát, Dubova und Uerkulesfürdö. Während 

 meiner Sammeltätigkeit in Dubova erlegte ich 

 zwei Exemplare von dieser Art ; beide sties- 

 sen auf îueiiu' Jagdeule. Diese beiden Exem- 

 plare erwiesen sich als ein Paar, welches von 

 den Fischern in Dubova sein m vor längerer 

 Zeit hier im Kazán-Passe gesehen wurde. 

 Der Aasgeier konnte einerseits deshalb auf 

 diesem Gebiete verbleiben, weil er als Zug- 

 vogel von den Vergiftungen im Winter ver- 

 schont bleibt, anderseits deshalb, weil er in 

 der Wahl seines Brutortes ausserordentlich 



