N E e K O L O G U s. 



.•'.Ti? 



Négy letört oszlop. 



A IV-ik nemzetközi Ornitliologiai Kongresz- 

 szus óta, mely 190ö-beii Loiuloiiljaii tartatott, 

 alig múlt el két év és ime már oruitliologiáiik, 

 a mi „amabilis 8cientia"-nk négy kiflölt osz- 

 lopa fölött búsulhatunk. Négy egész férti dőlt 

 ki, mindegyike nemzete tudományos életének 

 erős oszlopa. Fraucziaország, Svájc/.. Anglia 

 és Németország gyors egymásutánban vesz- 

 tette el egy-egy vezető ornithologusát : Emu.r 

 OusTALET, Victor Fatio, Ai.kkkd Nkwton és csak 

 az imént Rudolf Blasius nincsenek tübbé. 



E négy férfiiil»an a Magyar Ornitliologiai 

 Központ négy legrégibb tiszteleti tagját gyá- 

 szolja, kik tagjainak sorát díszítették s az 

 intézet törekvései és nninkálkndása iránt min- 

 denkor a legélénkebb tigyelemniel viseltettek. 



OisTALET és Fatio lialálár(')l már megemlé- 

 keztünk és így most Newton tanár Cambridge^ 

 egyetemének nagy oktat(')ja felé fordulunk. 

 Igaz, hogy a férd- és tudósról csujián rövid 

 jellemzést adliatimk. 



NiíwTON tanár inigy kort ért el. Angliában és 

 a kontinens tudományos köreiben majdnem 

 minden irigység nélkül mint elsőrangú nagy- 

 ság volt elfogadva, olyan, n ki nem a fel- 

 szinröl szedett, hanem a mélységből meritett 

 s így nagy szemhatárral l)írt. Nkwton nak kö- 

 szönjük egyebek között az Ornithologia törté- 

 netét ' az ..Ootiieca W'oUeyánát." és a Yarhell 

 „Dictionary of Birds" IV. kiadásának két első 

 kötetét. 



Azok közé a meglehetősen ritka angol férfiak 

 közé tartozott, a kik nyelvismerettel birnak 

 és hajlandók a nem angol muidvákat is észre- 

 venni. 



Jellemzők Newton szavai, a melyekkel föl- 

 diéit a NAUMANN-ok ünneplése alkalmával meg- 

 oktatta, hogy a midőn e germánok nagy műve 

 már megjelent volt és Németországban iskolát 

 ahij)ított. akkor az angoloknak mind ezekről 



' Encyclopaedia Hrìtaniiica \'()1. XVIII. 18S.">. pasr. 

 2. „Ornithology". 



Vier gebrochene Säulen. 



Kaum zwei Jahre vergingen seit den Tagen 

 des IV. internationalen Kongresses in London 

 uiul schon haben wir vier gestürzte (irössen im 

 Reiche unserer ..Hcientia amabilis" : der Orui- 

 tiiologie zu betrauern. Vier ganze Männer sind 

 dahin, jeder eine ragende Säule im wissen- 

 schaftlichen Lel)en seines Volkes. P'rankreich, 

 die Schweiz, Kns;laii(l iiiid Ueufschland ver- 

 loren in der kurzen Spanue Zeit je einen 

 führenden Ornithologen : Emile Oitstalet, Victor 

 Fatio, Alered Newton und erst jüngst Kudole 

 Hlassius. 



In diesen vier Männern verehrte und be- 

 trauert audi die •Ungarische (»rnitliologisciie 

 Zentrale vier ihrer ältesten Ehrenmitglieder, 

 die der Anstalt seit ihrem Beginn angehörten, 

 ihre Listen zierten und stets den lebhaftesten 

 Anteil an den Arbeiten und Bestreiiungeii 

 der Anstalt nahmen. 



Wir haben schon des Todes von Oistalet 

 und Fatio gedaciit und wenden uns nun zu 

 Professor Newton, dem grossen Lehrer der 

 Universität von Cambridge. Wir können freilicii 

 nur eine ganz kurze Charakteristik des .Man- 

 nes und des Gelehrten geben. 



Professor Aleeed Newton starb hochbetagt. 

 galt in England und in den wissenschaftlichen 

 Kreisen des Kontinentes beinahe neidlos als 

 Grösse ersten Ranges, die nicht von der Ober- 

 fläche, sondern aus der Tiefe schöiifte und so 

 einen grossen IJberblick gewann. Wir verdan- 

 ken Newton unter Anderen eine klar geschrie- 

 bene Geschichte der Ornitiiologie' die Ootheca 

 Wolleyana, und die zwei ersten Bände der 

 1\'. .\uflage von Vakrell: „Di' tionary of Birds". 

 Va- gehörte zu den ziemlich seltenen Engländern, 

 die Sprachkenntnisse besitzen und geneigt 

 sind, auch niclitenglisciie Arbeiten zu bemer- 

 ken und zu berücksichtigen. Sehr charakteris- 

 tisch waren seine \\'orte. mit denen er seinen 

 Landsleuten anlässlich der Eriiinerungsfeier 

 der Naumann'» nachwies, dass, als das grosse 

 Werk dieser (iermanen schon erscliienen 

 war und in Deutschland Schule machte, 

 die Engländer liievon gar keine Kenntnis 



' Encyclopaedia Britannica. Vol. XVIII. 1885 pag. 2. : 

 ..Oinitholof^'". 



