376 



különösen a mai,'.\ar Tátrát és az crik-lyi lia- 

 vasokat, így érintkezésbe .jutott a magyar és 

 az erdélyi szász körökkel és saját közvetlen 

 tapasztalásából merítette ítéletét azokra a tá- 

 madásokra nézve, a melyekkel a magyarságot 

 illeték. Előadásai, a melyeket szülővárosában 

 tartott, élő bizonyságai a támadások tartha- 

 tatlanságának. 



De Blasius sokszorosan szétforgácsolta nagy 

 nmnkabirását s így nem jntott Jiozzá, hogy 

 egy főművét hagj^on hátra ; de az oruithologia 

 terén szeivező és agitatórins tevékenysége 

 mély nyomokat rótt és ugyanaz áll arra a 

 részre nézve is, a melyet az ,,U.j Naumann" 

 kiadására és a Gaetke Hemúk „Vogelwarte 

 Helgoland" editiójára szentelt. 



llsztelet emlékének. 



M. 0. K. 



Erti Gusztáv. 



Akkor csapott le reá a halál, mikor hosszú 

 tevékeny szolgálat után a becsületesen meg- 

 érdemelt nyugalomba akart vonulni. A M. 0. K. 

 az elhunytban levelező tagját és egyik leg- 

 buzgóbb külmunkatársát gyászolja. 



Ertl Guszt.\v született 1843 febr. 8-án Dog- 

 nácskán (Krassószörény ni.); a középiskolát 

 a pozsonyi és selmeczbányai ev. lyceumokban 

 végezte, erdészeti képesítését a selmeczi aka- 

 démián nyerte. 1809-beu kincstári szolgálatba 

 lépett és többszöri áthelyezés után végre 

 1891-ben Liptóiíjvárra került, a hol 1907 okt. 

 2ü-án, mint föerdötanácsost érte el a halál. 



Már kora iíjúságától kezdve szenvedélyes 

 vadász és gyűjtő volt, s nagy madár-, rovar- 

 tojás-gyűjteményt létesített hosszú működése 

 alatt, 1890 óta pedig mintaszerű megtigA-elője 

 lett a madárvonulásnak. Évi jelentései mindig 

 a legnagyobb gonddal készültek, s nemcsak 

 az ornithophaenologiai jelenségekre terjedtek 

 ki, hanem egyúttal rendszeres meteorológiai 

 megfigyeléseket is foglaltak magukban. 



Irodalmilag is működött. Az Aquila-him 



besonders die Hohe Tátra und die siebenbür- 

 gisciien Al])en ; kam so mit ungarischen und 

 siebcnl)ürgiscii-sächsischen Kreisen in Berüh- 

 rung und bildete sich aus eigener Anschauung 

 ein Urteil über den ^Vcrt gewisser Anwürfe 

 gegen das 1,'ngartum. Seine Vorträge, welche 

 er in seiner Vaterstadt hielt, sind sprechende 

 Zeugen der Unhaltbarkeit dieser Anwürfe. 



Hi.Asiirs versplitterte aber vielfach seine riesige 

 Arlieitskraft und kam nicht dazu, ein Hauptwerk 

 zu liiiitcrlassen, seine organisatorische und 

 agitatorische Tätigkeit hinterläst aber auf dem 

 Gebiete der Uruithologie tiefe Spuren, wie nicht 

 minder der Anteil am Zustandekommen des 

 grossen Werkes des „Neuen Naumann" und 

 die Edition von Heinrich Gaetkks Lebenswerk, 

 der „Vogelwarte von Helgoland". 



Ehre seinem Andenken ! U. 0. C. 



Gustav Erti. 



Der Tod ereilte ilm. als er sicli luicli langer 

 arbeitsreicher Dienstzeit in den redlich ver- 

 dienten Ruhestand zurückziehen wollte. Die 

 U. 0. C. betrauert in dem Verstorbenen ihr 

 korrespondierendes Mitglied und einen ihrer 

 eifrigsten auswärtigen ^litarbeiter. 



Gustav Erti, wurde am 8. Februar 1843 in 

 Dognácska (Kom. Ivrassò- Szörény) geboren : 

 die Mittelst huleu liesuchte er in den evange- 

 lischen Lycéen in Pozsony und Selniecz- 

 háiiya. seine Forstbildung erhielt er an der 

 Akademie zu Selmeczbánya. Im Jahre 1869 

 trat er in Staatsdienst und kam nach mehr- 

 fachen Übersetzungen anno 1891 nach Liptó- 

 Ujvár, wo ihn am 20. Oktober 1907 der Tod 

 ereilte, nachdem er den Rang eines königl. 

 Oberforstrates erreicht hatte. 



Schon seit frühester Jugend war er ein 

 leidenschaftlicher Jäger und Sammler, und 

 legte während seiner langen Tätigkeit eine 

 grosse \'ogel-, Insekten und Eier-Sammlung ani 

 seit 1890 wurde er ein musterhafter Beobachter 

 des Vogelzuges. Seine Jahresberichte zeigten 

 immer von der grössten Sorgfalt und bezogen 

 sich nicht nur auf die ornithophänologischen 

 Erscheinungen, sondern enthielten auch zu- 

 gleich systematische meteorologische Auf- 

 zeichnungen. 



Literarisch wirkte er ebenfalls. In der 



