denne Lappedykker siges at være tiltagende i Antal, og den har 

 i de senere Aar udbredt sig ogsaa til Øerne, hvor den bl. a. er 

 funden ynglende baade i Saltbæk Vig ved Kallundborg, i Søborg 

 Mose ved København og i Selsø Sø nær Roskilde. 



Efter 50. Paffinus anglorum (Temm.J, Skraape bliver at tilføje 



PU FFI NUS GRISEUS (GM.), SODFARVET SKRAAPE, jfr. 37te 

 Fyrberetning ved R. Hørring 1919. Fuglen, »en udvoksen Han, 

 fangedes i de første Dage af November 1920 i det sydlige Katte- 

 gat, i Farvandet N. for Sjælland, ca. 10 Sømil V. for Kullen .... 

 Arten, der er hjemmehørende i Sydhavet og kendes ynglende 

 paa Øerne ved New Zealand, f. Eks. paa Chatham Øerne, viser 

 sig i store Flokke i Stillehavet og ligeledes om Efteraaret ikke 

 helt ualmindeligt i de nordlige Dele af Atlanterhavet; ses jævnligt 

 ved Færøerne i August, September og Oktober og forekommer 

 nu og da ved de brittiske Øer og i Nordsøen ; ogsaa ved Norges 

 Kyst, paa Helgoland og langs Europas Vestkyster har den vist 

 sig. Arten er ny for det egentlige Danmark.« 



67. CHARADRIUS PLUVIALIS L., HJEJLE. »Ikke sjelden 

 som ynglende. Trækfugl. Talrig paa Gjennemrejse.« 



De Hjejler, der ruge her i Landet, naa ikke saa højt i Ud- 

 vikling af deres Yngledragt som typiske, svenske, Hjejler. De 

 ligne aabenbart i denne Henseende ganske den af Mrs. Mei- 

 nertzhagen (Rulletin Brit. Ornith. Club, CCLXII, Side 6) nys 

 udskilte brittiske Form Char. apricarius oreophilos, der skal 

 være forskellig fra den typiske ved, at Oversiden i Yngledragt 

 er mørkere hos begge Køn, idet Fjerenes sorte Del er mere 

 fremtrædende, fordi de gule Pletter ere mindre men varmere 

 (richer) i Farve. Hos Hannen mangler det sorte Raand (under 

 det hvide) ved Overnæbbets Rod, eller er kun svagt antydet; 

 Tøjler, Pande og Øjestriber mere eller mindre gullige og plettede 

 med sortebrunt ; Øredækfjerene og Kindens Fjer skulle ikke være 

 saa sorte som hos typiske Hjejler, mere brunlige og med deres hvid- 

 lige inderste Del kun ufuldstændig skjult; desuden ofte med gulligt 

 Anstrøg. Det hvide Raand fra Nakken ned langs Halssiderne 

 savnes eller er dog kun svagt antydet. Paa Rrystets Sider ere 

 plettede gulligtgraa og hvide Fjer blandede. Hos Hunnen findes 

 Nakkens og Halsens hvide Raand slet ikke; Rrystets Sider ere 

 gullige, plettede med graabrunt, Undersiden som hos Hannen, men 

 oftest med mindre sort; Størrelsen som hos den typiske Hjejle. 



