40 



Hartert opgiver for typiske Grønspetter Næbmaalet (Culmen) 

 til 50— 53 mm, Vingemaalet for <$ 169—172, for £ 165—169. 



Grønspetter fra Østsjælland, hvor Arten hist og her yngler 

 og maaske kunde forekomme strejfende fra Sverige, have ikke 

 været til Raadighed. 



Som det af ovenstaaende ses, er Størrelsesforskellen mellem 

 de to Former ikke stor; i hvert Fald ikke mellem typiske Grøn- 

 spetter og de her i Landet forekommende; ganske vist ere ty- 

 piske gennemgaaende større, men langtfra altid. En Sammen- 

 ligning af Skeletter: Arme, Brystben og Bækken, viser det samme; 

 med andre Ord, Forskellen er ingenlunde fast. Hartert skriver 

 1. c. (Side 891, Bd. II, 1) om Picus viridis pinetorum (Brehm): 

 »Unschwer durch kurzeren Schnabel und kurzere Fliigel, wie 

 iiberhaupt geringere Masse von P. v. viridis zu unterscheiden. 

 Fårbungsunterschiede sind nicht nachzuweisen ; Griinspechte 

 variieren im lebhafteren oder matteren, gelblicheren oder tiefer 

 griinen Ton der Ober- und Unterseite und beschmutzen letztere 

 oft (wie alle Spechte und andere stammrutschende Vogel)«. 



Dog synes danske Gronspetter at være gennemgaaende noget 

 varmere i saavel Oversidens som Undersidens Farvetone, og de 

 komme i denne Henseende den engelske Race P. viridis phivius 

 (Hart.) nær uden dog at naa den; i Størrelse overgaa de den. 

 To udfarvede Hanner fra Sussex maale: 40, 37, — 160, 158 mm. 

 Hartert opgiver 1. c. Side 891 for 12 JV og 12 ??: Næb 41,5—45, 

 Vinge: J 159—161, ? 158— 163 mm. 



Da nu Racen »pinetorum« anerkendes, synes det naturligst 

 at henregne de danske Grønspetter til denne; det ligger nær at 

 tro, at ogsaa den typiske Form af og til kan forekomme strej- 

 fende over fra Sverige om Efteraaret og Vinteren. 



197. DENDROCOPUS MINOR (L.), LILLE FLAGSPET. 

 »Sjelden Vintergjæst.« 



I de senere Aar har den lille Flagspet nogle Gange vist sig 

 her i Landet. (Nordsjælland, Amager o. a. St.). Fire undersøgte 

 Stykker have vist sig at tilhøre den typiske Form og ere altsaa 

 formentlig komne hertil fra Sverige. Vingen 92 — 94 mm. Hartert 

 opgiver 1. c. for den mellemevropæiske Form hortorum Brehm 

 Vingemaalet til 87 — 93, for den typiske 89—96, for sidstnævntes 

 Vedkommende just de samme Maal, som 9 svenske og 1 finsk 

 Stykke i min Samling vise. De her trufne overgaa saaledes 



