45 



ved dog er at bemærke, at af de foreliggende svenske Hunner 

 er kun 1 renhvid paa Undersiden som Hanner, de øvrige have 

 en svagt gullig Tone, og dette gælder altsaa ogsaa de her nævnte 

 3 danske Hunner; disse saavel som de 8 Hanner ere alle fra 

 det nordøstlige Sjælland (Grib Skov, Holte, Dyrehaven o. s. v., 

 nogle ved Redested). Fra Syd- og Midtsjælland findes 5 Hanner 

 og 3 Hunner, der ganske svare til Mellemformen homeyeri; en 

 af Hunnerne er endog nærmest som en bleg cæsia ; men lig- 

 nende Fugle og Mellemformer mellem disse og typiske findes 

 ogsaa i det nordøstlige Sjælland, idet hele Resten af den nævnte 

 Række, d. y. s. omtrent Halvdelen, udgøres af saadanne. Paa 

 Zoologisk Museum findes 3 jyske og 3 f}mske Spetmejser, der 

 tilhøre Racen cæsia, fra Sjælland findes 24, hvoraf 5 ere rene 

 europæa, Resten Mellemformer. 



Efter dette at dømme, er det da vistnok nærmest paa Sjæl- 

 land, at Mødet mellem de to Former har fundet Sted. Man kan 

 da sige, at baade Sitta europæa L. og Sitta europæa cæsia Wolf. 

 findes her i Landet; om nu de hvidbugede Spetmejser, som 

 kunne ses her paa Sjælland, ogsaa ved Ynglested, virkelig ere nys 

 indvandrede renblodige svenske, eller jfr. Stresemann D.O.F.T., 

 Aarg. 14, Side 67 — bør betragtes som opstaaede ved »Mendling«, 

 er svært at sige. Trufne i Østpreussen eller betragtede uden 

 Navneseddel, vilde nogle vist uden Betænkning henføre disse 

 her omtalte Mellemformer til Racen »homeyeri« ; men snarest 

 og rigtigst bør de, saavel som de østpreussiske, opfattes paa 

 samme Maade som Bastarderne mellem Sort- og Graakrage. 

 (Se ogsaa Stresemann Sitta europ. homeyeri: eine reine Rasse 

 oder eine Mischrasse? Verhandl. der ornith. Gesellschaft in Bayern, 

 XIV, Heft. 2.) 



222. ALAUDA ALPESTRIS L., BJÆRGLÆRKE. Faatallig og 

 ustadig Vintergjæst.« 



Efter den første Beskrivelse, Linné, Syst. Nat., Ed. X, 1758, er 

 den typiske Bjerglærke den i det nordøstlige, arktiske Amerika 

 forekommende Form, Eremophila alpestris alpestris (L.) ; det er 

 ogsaa denne, der findes i Grønland af og til. Da Winges »Grøn- 

 lands Fugle« i 1898 udkom, havde Arten kun en Gang vist sig 

 i Syd-Grønland; senere ere flere Tilfælde blevne kendte, og i 

 min Samling findes 7 Stykker derfra, baade gamle og unge, 

 saaledes at der endogsaa er Plads for en Formodning om, at 



