132 



I Siam er Fuglelivet rigt; mindst 800 Arter kendes herfra og 

 mange af dem i flere Racer. Selvfølgelig staar en stor Del af Siams 

 Fugle ret fjærnt fra, hvad vi er vante til at træffe i Danmark, men 

 den indiske Region grænser dog til den store palæarktiske, hvoraf 

 Europa er en Provins og Danmark en ubetydelig Plet. Mange Fa- 

 milier er fælles for de to Regioner, ogsaa mange Slægter, og selv 

 adskillige Arter er udbredte over det meste af begge Regioner. 

 Selvfølgelig holder en Art sig ikke uforandret, hvis dens Udbredelse 

 strækker sig f. Eks. fra Danmark til Siam; den spalter sig paa dette 

 store Omraade i adskillige Racer; alene af den almindelige Skov- 

 skade er der saaledes en Snes Racer. Vor Isfugl genfindes ogsaa i 

 Siam; den der forekommende er i Tegning og Farve ganske lig vor, 

 men er en Dværg imod denne. 



Et Land som Siam er naturligvis langt fra gennemforsket, hvad 

 Fuglene angaar, men der er dog i det sidste halvhundrede Aar ar- 

 bejdet ikke saa lidt, særlig af Englændere, paa at undersøge Lan- 

 dets Fugleverden; iøvrigt har Siam nu ogsaa selv et naturhistorisk 

 Selskab. Fra Sverige har Grev Gyldenstolpe foretaget ornitho- 

 logiske Undersøgelsesrejser i Landet og hjembragt store Samlinger 

 til Riksmuseet i Stockholm. I Danmark findes i Privateje (Ingeniør 

 A. Christian i) en meget stor og smuk Samling siamesiske Fugle- 

 skind, som i Aarenes Løb er tilvejebragt der af forskellige Danske. 



Foredragsholderen gennemgik derpaa den udstillede Samling, der 

 var ordnet efter Familier, omtalte de enkelte Grupper og deres 

 Ejendommeligheder samt deres Udbredelse i Klodens forskellige Egne. 

 Ånde-, Hønse- og Duefuglene var godt repræsenterede, omend med 

 andre Arter, end vi kender her til Lands. Af Hejrefuglene fandtes 

 ikke faa Former, der ogsaa er trufne hos os; det samme gælder 

 Rovfuglene, hvis Antal i Siam overhovedet er stort; paafaldende var 

 Forskellen i Størrelse fra middelstore Ørneformer ned til den lille 

 næppe spurvestore Hierax. Helt dansk virkede adskillige Arter af 

 Vaderne, saaledes Storspove, Krumnæbbet Ryle, Mudderklire, Præste- 

 krave, Stenvender og Dobbeltbekkasin, den sidste dog en anden Art 

 end den europæiske. En Del af disse Fugle benytter dog kun Siam 

 som Vinterkvarter, hvilket ogsaa gælder forskellige Ternearter, bl. a. 

 Sandternen. 



Mest afvigende fra, hvad vi er vante til at se, virkede vel Skrige- 

 fuglene, der i Siam er saa rigt repræsenterede. Helt fremmedartet 

 tager naturligvis Næshornsfuglene sig ud, af hvilke der forelaa fem 

 af de ti i Siam ynglende Arter, deriblandt den ørnestore Homrai, 

 Dobbelthornsfuglen; men ogsaa Papegøjer, Riædere, Skægfugle, (Capit- 

 ornidæ) og Tandnæbsfugle (lYogonidæ) staar vor hjemlige Fugleverden 

 fjernt. Ved Omtale af disse og liere andre Grupper paapegede Fore- 

 dragsholderen den højst, ejendommelige Udbredelse med nærstaaende 

 Slægter og Arter baade i den gamle og den nye Verden. 



Gøge, Isfugle og Spætter, af hvis i Siam ynglende talrige Arter 

 der fandtes et ret fyldigt Udvalg, virkede selvfølgelig mere kendt 

 trods de afvigende Farver. Isfuglenes og Spætternes ejendommelige 



