A madárvonulás Magyarországon az 1914. év 

 tavaszán. 



A Magyar Királyi Ornithologiai Központ XXI. évi jelentése. 



Földolgozta Schenk Jakab adjunktus. 



A midőn a múlt év október havában, a harcztérről való hazatérés 

 és a harcztérre való visszatérés közötti arasznyi időben megírtam a 

 m. kir. Ornith. Központ XX. évi jubileumi vonulási jelentéséhez a beveze- 

 tést, mely röviden összefoglalta az eddigi eredményeket és a jövő mun- 

 kálatok vázlatos programmját tartalmazta, még abban a hitben voltam 

 hogy az akkor megállapított változtatásokkal még legalább is két év- 

 tizeden át, tehát addig, a míg számos megszakítatlan, átlag 25 — 30 éves 

 megfigyelő sorozatra teszünk szert, közreadhatjuk az évi vonulási jelen- 

 téseket. Hiszen akkor még megvolt minden föltétele a további sikeres 

 működésnek vagy legalább is úgy látszott, mert még nem volt oly észre- 

 vehető a megfigyelők sorainak az a nagyméretű megritkulása, a melyet 

 a világháború idézett elő. Megvolt a hivatott vezér is, a ki az alapítás 

 és fejlesztés minden nehézségén diadalmaskodott és sohase sejtett virág- 

 zásnak indította hazánkban az ornithophaenologiát. Alapos volt tehát a 

 remény, hogy eddig oly nagy mértékben bevált megfigyelő hálózatunk 

 továbbra és teljes működésben maradhat. 



Azóta azonban a vezér kidőlt, a világháború pedig nagy hézagokat 

 vágott megfigyelőink soraiban. 



Herman Ottó, a magyar ornithophaenologia megalapítója és minden- 

 kori vezére meghalt épen akkor, a mikor az ő páratlan szervezőképes- 

 ségére s a nemzet minden rétegében visszhangra lelő hatalmas agitácziós 

 képességére még egyszer szükség lett volna, hogy a java részében már 

 elkészült épületet be is tetőzze. A veszteség hatása a világháború minden 

 egyebet háttérbe szorító forgatagában, egyelőre még beláthatatlan, de az 

 a véletlen, hogy Herman Ottó halála épen beleesett a világháborúba, 

 az örökre emlékezetes 1914-iki esztendőt a magyar ornithophaenologia 

 történetében még külön is messzire kimagasló határkőként jelöli meg. 



A jövő egyelőre még beláthatatlan. Nem tudjuk, mennyien leszünk 



