NÉHÁNY MADÁR LÉPÉNEK SZERKEZETÉRŐL 115 



Úgy látszik az egyes madárfajokban különböző. A feketerigóéban gyengén 

 fejlett endothelt és meglehetősen erős enyvadó rostokat, rugalmas ele- 

 mekkel és sima izmokkal keverten találtam. Ebbe a főtörzsbe finomabb, 

 igen vékonyfalú ágak torkolnak. Belseje teljesen üres vagy alvadékot tar- 

 talmaz. Több készítményben sok vörös vérsejt kevés fehérrel tömörült 

 össze. A vénát a vörös pulpa fogja körül, melynek vénás űréiben, sinu- 

 saiban vagy hajszálereiben sok vörös vérsejt van, úgy hogy harántmet- 

 szetekben ügylátszik, mintha vörös vérsejtekbe volna ágyazva. Helyen- 

 ként a finomabb oldalágakon kívül nagyobbak is észlelhetők, melyek a 

 fővénával azonos fölépítésüek. A meggyvágóban néhány nagyobb véna 

 torkollik a fővénába, faluk föltűnően vékony, csak endothel alkotja, alatta 

 már a pulpa következik. A házi verébben ugyanaz a fölépítése, mint a 

 meggyvágóban, azonban erősebb falú vénák is vannak. 



Minthogy a madárlép véredényei nem lépnek a tokról leváló tra- 

 beculák segélyével a szervbe, mindjárt belépésükkor az egész szerv ade- 

 noid kötőszövete veszi őket körül. Az artériák még többször oszlanak 

 ágakra anélkül, hogy jellemző fölépítésüket elveszítenék, csupán térfoga- 

 tuk kisebbedik. Oldalukon az úgynevezett MALPiGHi-féle testecskék (no- 

 duli lymphatici lienales) találhatók, melyek a madarakban már szembetűnő 

 képződmények; az adventitia kizacskósodásainak vagy megvastagodásai- 

 nak tekinthetők. Az általam megvizsgált fajok MALPiGHi-féle testecskéi 

 nem tartalmaztak csíraközpontot. E testecskék kerületében egy, vagy ha 

 elágazás helyén fekszik, több úgynevezett «centralis artéria» van. Egyik 

 oldalon rendesen nagyobb véna határolja, mely a fővéna oldalágaiba 

 folytatódik. A körülburkoló véna vagy üres és ilyenkor a vénás hajszál- 

 erek töm.ve vannak vörös vérsejtekkel, vagy az utóbbiak a vénában fek- 

 szenek és ekkor a capillarisok csaknem egészen üresek. 



Az eddig követett artériák további pályájukon ismét elágazódnak 

 és ekkor már praecapillarisoknak tekintendők. Hirtelen megszűkülnek és 

 faluk is más. Már csak lefelé a centralis artériák felé találjuk gyengébb 

 mértékben meg a rendes szerkezetet, tovább fölfelé faluk hosszúmagvú 

 endothel és gyenge kötőszövet. E hajszálerek elágazásai mentén burok- 

 szerű képződmény, az úgynevezett ScHWEiGGER-SEiDEL-féle hajszálér- 

 burok található; ellipsoid testecskének is nevezik. Helyenként olyan sok 

 ilyen burok van, hogy egymást érintik. A burokból való kilépés után 

 a hajszálér még hosszabb-rövidebb szakaszon igen vékony, csak endo- 

 thelből álló fallal folytatódik és a vénás hajszálérbe, a pulpaszövet vagy 

 vörös lépparenchyma lépsinusába torkollik. Gyakran azonban a burok 

 hajszálere egyenesen a vénás hajszálérbe önti tartalmát. A vénás hajszál- 

 erek között a léppulpa sejt-elemeit találjuk, főleg leukocytákat. 



A madárlép tehát tokkal körülzárt kötőszöveti reticulum, melyben 

 sokféle leukocyta fordul elő. Tartalmaz artériákat és vénákat ; előbbiekkel 



