NÉHÁNY MADÁR LÉPÉNEK SZERKEZETÉRŐL 121 



Vizsgálataim szerint az endothel syncytium, mely legtöbbnyire 

 gömbölyű, ritkábban hosszabb magvakat tartalmaz. Ezek a magvak ren- 

 desen sűrűn egymás mellett a lumenbe türemlenek, ahogyan ezt haránt- 

 és hosszmetszetekben egyaránt láthatni. Sejthatárok nem láthatók. Egy 

 helyütt plasma sincs a lumenbe erősen benyúló magvak fölött, másutt 

 megint a magvak mélyebben vannak a plasmában. Sokszor a magvak 

 nincsenek szorosan egymás mellett, hanem kisebb-nagyobb hézagok van- 

 nak közöttük és a plasma ilyenkor harántmetszetekben tőlük oldalt 

 vékony hártyát képez. Ez a burokcapillaris tágulásával függ össze. Amit 

 a szerzők gömbölyű endothelsejteknek leírtak, valószínűleg az endothel- 

 magvakra vonatkozik, mert ezek, mint említettem, gömbölyűek. A leg- 

 több magban a chromatin a nucleolusok köré a középen gyűlt össze, 

 míg a szélén csak néhány finomabb chromatinrögöcske látható. Ezáltal 

 igen jellemző képek keletkeznek. Az endothel ezen magvai mellett vagy 

 között gyakran nagyobb magvak találhatók, melyek már más szineződé- 

 sükkel föltűnnek. Ezek leukocyták magvai és részben kilépőben vannak. 

 Az endothel és magvainak különböző viselkedése arra mutat, hogy a 

 burokhajszálér belső tágulatát változtathatja. 



A syncytiumos endothelt különösen erős, kötőszövetből álló rostok 

 határolják, az edény tulajdonképeni fala gyanánt. E rostoknak egészen 

 sajátságos szerkezete van, amiről még egy szerző sem tett említést. Az 

 általam használt elektiv festéseknek, különösen azokarmin-Pikroblau- 

 sc/iwarz-na.k köszönhetem, hogy az edény falának rostjait sokkal éleseb- 

 ben láttam, mint az előbbi szerzők, úgy hogy tüzetesebb elemzésük 

 vált lehetővé. Vizsgálataim azt eredményezték, hogy ezek a collagen- 

 rostok a véredény körül nem folytonos, erős falat képeznek, hanem 

 meglehetősen nagyszemű rácsozat alakjában veszik azt körül (tábla, 

 3—6. rajz). Közelebbi vizsgálatnál kiderült, hogy a háló vagy rács erős 

 rostjait tulajdonképen több finom fibrilla alkotja, melyek szorosan össze- 

 kapcsolódva erős fonalak alakjában tűnnek elő. A rostrácsozat különö- 

 sen tangentialisan megvágott burokhajszálereken mutatkozik élesen. Azon- 

 ban a lumen közepét talált haránt- és hosszmetszetek is mutatják, hogy 

 a rostok hálózatot képeznek. Egy síkra való beállításnál tudniillik látni, 

 hogy a rostok nem folytatódnak folytatólagosan, hanem csak egyes sza- 

 kaszok fekszenek a síkban, a mikrométercsavar forgatása által a hálóza- 

 tos jelleg azonnal szembetűnik. Ezt az endothelt szorosan körülfogó 

 hálózatot a rendes vashaematoxylinnel és savasfestékekkel való festések 

 nem mutatják. Csak ha szemünk már hozzászokott Sizoksirmin-Pik/vblau- 

 schwarz vagy vanadiumhaematoxylin készítményekhez, látjuk a rendes 

 festésekkel is, különösen pedig benzolichtbordeaux-val való utánfestés- 

 kor halványan a rácsozatot. 



Ezeknek a rostoknak egészen különleges szerepe lehet az endothel 



