162 LAM BRECHT KÁLMÁN 



tudomásom van, a Rivière által leírt Pyrrhocorax primigeniusA Ezt is 

 csupán Paris p.-nek Franciaország fossilis madarairól nemrég összeállí- 

 tott jegyzékéből 2 ismerem, a mely szerint a Pyrrhocorax primigenius 

 Rivière «pleistocaen» lelőhelyei : «Grottes de Menton ; de Vieulac, 

 près Minerve, Hérault; de Pageyral, près Cro-Magnon». (Rivière: Asso- 

 ciation française pour l'avancement des sciences XXe session. 1891. pp. 

 372 et 400.) 3 



Az alsóausztriai Hundsheim nevezetes lelőhelyéről Freudenberq 

 több madarat közöl, ezeket azonban bizonyos kritikával kell fogadnunk. 

 Az emlősfauna ugyanis Macliairodus latLdens, Rhinoceros hundsheim- 

 ensis, Canis nescherensis stb. mellett hermelint, vaddisznót és keleti 

 rokonságra utaló vadjuhokat és őzeket tartalmaz, a mi valószinüvé teszi, 

 hogy a hundsheimi barlang 12 méter magas kitöltése nem egyidős. 

 DR. Kormos TiVADAR-nak hundsheimi látogatása alkalmával tett észle- 

 letei 4 ezt még inkább megerősítették. Ezek szerint Hundsheim praeglaci- 

 alis madárfaunájában indokolt kételkedéssel látjuk a nyirfajdot és foglyot 

 is. A FREUDENBERG közölte hundsheimi madárfauna egyébként a követ- 

 kező : 5 



Astiir palumbarius Tetrao tetrix 



Tardus sp. Perdix cinerea? 



Hirundo sp. Ardea sp. 



A nyirfajd csüdje, a melyre meghatározása alapítva van, a Freuden- 

 berg második művében közölt rajzból világosan felismerhető; szintúgy 

 a fecske humerusa is ; a többi már sokkal kevésbbé azonosítható a rajzok 



1 Nem tévesztendő össze a Milne-Edwards által a Massat-barlangból lS75-ben 

 «Chocard des cavernes — Pyrrhocorax primigenius nov. sp.» néven leírt alakkal (Maté- 

 riaux pour l'histoire primitive et Naturelle de l'Homme. Année XI. Ser. 2., Tom. VI. 

 p. 487. 1875), a mely Pyrrhocorax alpinusnak bizonyult ; v. 5. Milne-Edwards 

 Recherches anat. et paléont. pour servir d'histoire Ois. Foss. de la France IL p 403. 



2 Paris, P., Oiseaux fossiles de France. Revue Franc. d'Ornithologie. Année 4. 

 No. 37, 1912 Mai 7. p. 284. 



3 RiviÈRE-nek sem ez, sem az ugyanott 1887-ben megjelent «Faune des Oiseaux, 

 Reptiles et des Poissons des Grottes de Menton» (C. R. Ass. Franc, av Sci. Tom. XV. 

 p. 450—457, Tom. XVI. p. 1211—1213) cimű dolgozatai számomra ezidôszerint nem 

 voltak hozzáférhetők. 



* Kormos, T., Az 1913. évben végzett ásatásaim eredményei. A m. kir. Földt. Int. 

 1913. évi jelentése p. 524. 



5 Freudenberíí. W., Die Fauna von Hundsheim in Niederösterreich. Jahrb. d. k. 

 k. Geol. Ges. Wien, Band LVIII. 1908. p. 197. és Die Säugetiere des älteren Quartärs 

 von Mittel-Europa mit besonderer Berücksichtigung der Faunen von Hundsheim und 

 Deutschaltenburg in Niederösterreich nebst Bemerkungen über verwandte Formen 

 anderer Fundorte (Mauer, Mosbach, Cromer etc.) Geol. Pal. Abh. N. F. Bd. XII. Heft 

 45. 1914. p. 217. 



