164 LAMBRECHT KALMAN 



Püspökfürdőn kívül Brassóról és a Villányi hegységnek három 

 pontjáról kerültek ezideig hazai földből praeglacialis madárcsontok elő: 

 a Villány melletti Nagyharsány-hegyről, Beremendről és Csarnótáról. 



DR. Kormos Tivadar e három, egymás közelében fekvő praeglacialis 

 lelőhelyről a vidrán és barna medvén kívül Felis (nianul Páll ?)-t, corsac 

 rókát (Vulpes corsac L.), Cricetulus pliaeus PALL-t és számos kihalt 

 fajt írt le, köztük a francia pliocaenből ismert Canis megamastoides alak- 

 körébe tartozó Canis (Cerdocyon) Petényit KORM.-t, Neomys fissidens 

 (PET.)-t, a földi kutyák törzsfaját: a Prospalax priscus NHRG-et stb.i 

 DR. MÉHELY Lajos ugyanezekből a faunákból irta le a gyökeresfogú 

 pockok öt kihalt faját, a Dolomys Millert Nhrg., Mimomys pliocaenicus 

 Maj., Mimomys Petényit Méh., Microtomes interniedius Newt, és Micro- 

 tomys Newtoni Maj,-t, a melyek közül a nagyharsányi hegyen talált 

 Mimomys pliocaenicus még a pliocaenbe nyúlna vissza.2 



Ezek mellett a gazdag és nagyértékű emlősleletek mellett a baranya- 

 megyei és brassói praeglacialis madáranyag valósággal eltörpül ; a Nagy- 

 harsány-hegyről mindössze 6 csont, Beremendről öt, Csarnótáról és Bras- 

 sóból pedig mindössze két madármaradvány gyűlt. Feldolgozásuk mele- 

 gebb övi recens összehasonlító anyag hiányában sok nehézséggel jár, 

 sőt olykor sikerre nem is vezet, ezért ez alkalommal csupán a kétség- 

 telen és nagyon valószínű eredmények közlésére szorítkozom. 



A Nagyharsány-hegy praeglacialis madarai. 



A nagyharsányhegyi praeglacialis vörös agyagból összesen hat darab 

 madárcsont került ki és pedig egy baloldali, csaknem teljesen ép csüd 

 (tarsometatarsus), egy jobboldali felkarcsont (humerus) distalis epiphysise» 

 egy baloldali szárnyközépcsont (metacarpus) proximalis epiphysise, egy 

 ép, jobboldali hollóorrcsont (coracoid) és két egyelőre meg nem hatá- 

 rozott töredék. Színük szerint valamennyien mészfehérek, vörös és fekete 

 foltos beszívódásokkal. 



Az ép csüd és a humerus-töredék vizsgálataim szerint egy holló- 

 nagyságú és jellegű madárhoz tartozik és új fajnak bizonyult, a melyet 

 Corvus hungaricus n. sp. néven írok le. 



A leírás alapjául egy csaknem teljesen sértetlen baloldali csüd 

 (tarsometatarsus) és a felkarcsont (humerus) distalis epiphysise szolgál. 



• Kormos, T., Canis (Cerdocyon) Petényii n. sp. és egyéb érdekes leletek Baranya- 

 megyéből. A m. k. Földtani Intézet évk. XIV. k. 4. f. 1911. 



2 MÉHELY, L, Fibrinae Hungáriáé. Magyarország harmad- és negyedkori gyökeres- 

 fogú pockai, különös tekintettel a fajforniálódás tényezőire. Budapest, 1914. 



