166 



LAMBRECHT F<ALMAN' 



Faj 



Corvus corax ad 



Corvux corax juv 



Corvus comix 



Corvus frugilegus 



Pyrrhocorax alpinus ... 

 Corvus hungaricus n. sp. 



Corvus umbrinus 



Corvus leptonix 



Corvus culminatus 



Corvus coronoides 



Corvus pectoralis 



Corvus scapulatus 



A csûd 

 hossza 



Szélessége 

 a proxi ma- 

 lis epiphy- 

 siseit 



69 



66 

 59-60 

 53—55 



45 



67 

 60-74 

 71-72 

 53—55 



62 

 58-67 



63 



12-5 

 12 

 10 

 9 



10 



Középső 

 dist. izületi 

 bütykének 

 belső átmé- 

 rője 



6 



5-5 

 4 

 3-5 



A szár 

 szélessége 



5 

 5 

 3-4 

 3 



A varjúfélék többi, nálunk honos alakjai (Nucifraga, Colaeus, Pica, 

 Garniliis) természetesen valamennyien kisebb méretűek. 



A közölt táblázatból kitűnik, a mi különben a rajzból is kivehető, 

 hogy a nagyharsányhegyi praeglacialis csüd egy kb. hoUónagyságú, de 

 annál gracilisebb alkotású varjúfélének maradványa. 



Minden valószínűség szerint ugyanehhez a fajhoz (Corvus hungari- 

 cus) tartozik az ugyanonnan kikerült felkarcsont-töredék (3. kép) is. Ez 

 a jobboldali humerus distalis epiphysiséből áll; szélessége 13-5 mm. 

 (Corvus corax 20; Corvus cornix 15; Corvus frugilegus 13; Pyrrhocorax 

 alpinus 11 mm.); megjegyzendő azonban, hogy a fossilis példányon a 

 processus supracondyloideus lateralis letörött s így kb. egy mm-rel szé- 

 lesebbnek kell vennünk. 



A varjúfélék első fossilis alakja a Sansan középső-miocaenjéből 

 (Helvetian) Milne-Ednx'ards által leírt, kb. szajkónagyságú Corvus Larteti 

 MiLNE Edw. 



A pliocaenben két alakkal találkozunk: a roussiloni faunából Depèret 

 által leírt Corvus praccorax-a\ és az Arnovölgy pliocacnjéből kikerült 

 Corvus (pliocaenus i'ORTIs ?>al ; ez utóbbit eredetileg Portis írta le egy 

 ulna alapján, a melyet Nunieniusnak nézett (Numenius pliocaenus) ; 



