A héja és karvaly táplálékáról. 



Irta: Bitter A Qvlla. 

 3 szövegképpel. 



A héja. — Astur palumbarius. (L.) 



A héja egyike azoknak a ragadozómadarainknak, amelyet legalább 

 hírből mindenki ismer. A vadászok és a baromfitenyésztők legnagyobb 

 ellenségei. Kevesen vannak azonban köztük olyanok, akik hazánk madár- 

 világának ezt a legvakmerőbb rablólovagját meg is tudják különböztetni 

 más, esetleg hasznos ragadozótól. Legtöbbnyire az egerészölyvvel cserélik 

 össze és igen gyakran megtörténik, hogy a héja bűneiért a feltétlenül 

 hasznos egerészölyvnek kell életével lakolnia. Miután dolgozatom a 

 vadász és gazda érdekeit is szolgálni kívánja, szükségesnek találom, hogy 

 a héja rövid ismertetését előrebocsássam. 



Az öreg hím héja felül barnásszürke, alul fehéresszürke alapon 

 fekete vagy barna harántsávokkal. A szem felett és a tarkón fekvő tollak, 

 fehér hegyűek. Az elsőrendű evezők és a kormánytollak felül szintén 

 barnák és sötétebb harántcsikokkal tarkítottak. A farkaalja fehér; a lábak 

 és a viaszhártya sárgák. Csőre kékesfekete, karmai feketék. A tojó nagyobb 

 termetű és sötétebb színezetű. 



A fiatalok barnák, a fejen, nyakon és a szárnyfedőkön rozsdásfehér 

 vagy fehér hosszanti foltozással. A háttollak szegélye sárgásfehér. (A fiatal 

 héját tévesztik össze leginkább az egerészölyvvel.) 



A héja röpképe is feltűnően különbözik az egerészölyvétől. Külö- 

 nösen jellemző a hosszú fark és az ives, kissé tompa végű szárn>'ak. 

 Ezzel szemben az egerészölyv rövid, széles és hátul lekerekített farkú és 

 hosszabb szárnyú röpképet mutat. Még feltűnőbb a termetbeli eltérés 

 ágon ülő állapotukban, amennyiben a héja szárnya hegye farkának csak 

 közepéig ér, míg az egerészölyv szárnya farka hegyét éri el. 



A héja egész Észak- és Középeuropában valamint Ázsiában is elter- 

 jedt. Hazánkban egyes vidékek legközönségesebb ragadozómadara. A sík- 

 ság, valamint a hegyvidék lak()ja. Különösen a mezőkkel és szántóföldek- 

 kel váltakozó erdős vidéket kedveli. Megtaláljuk azonban a teljesen 

 erdőtlen vidékeken is, különösen az őszi hónapokban. 



Közismert dolog, hogy vakmerő rabló. A vadászlapokban alig 



