220 SCHENK JAKAB 



tétele. A világháború ezen a ponton is igen érzékenyen érintett bennün- 

 ket, mert egyelőre megszakította az angol madárjelölési körökkel való 

 összeköttetéseinket, melyek épen a háború kitörésének évében fűződtek 

 szorosabbra és jelentékeny sikerekkel kecsegtettek. A bensőbb kapcsolatot 

 H. F. WiTHERBY-nek, az angol madárjelölési munkálatok ép oly 

 kiváló, mint szimpatikus vezetőjének magyarországi utazása lett volna 

 hivatva létesíteni. ^ 



WiTHERBY az 1914 év tavaszán, épen a jelölési időszakban járt 

 nálunk, elkísért néhány jelölési utamon, amikor is a közvetlen szemlélet 

 alapján megismerkedett jelölési módszereinkkel. Idevágó tapasztalatait a 

 British ^//-í/s 1914. évi augusztusi füzetének ó3—ó6. lapjain (.iRinoring birds 

 in Hungary. A new and valuable Metìwd^^ cím alatt ismertette azzal aki- 

 mondott szándékkal, hogy a magyar oúj és értékes» módszert Angliában 

 is alkalmazásba hozhassa. A magyar eredmények kapcsán kimutatja, 

 hogy a jelölési munkálatoknak csak a fiókákra való alkalmazása: egy- 

 oldalú és elégtelen s hogy a madárvonulásnak és a vele összefüggés- 

 ben levő kérdéseknek kielégítő megoldása csak akkor remélhető, ha 

 egyúttal a biztos fészkelő, tehát a fészekről lefogott madarak is meg- 

 jelöltetnek. Egymagában a fiókák jelölésével csakis a szorosan vett 

 migrációs elemek tisztázódnak, tehát a vonulási utak és a téli szállás 

 kérdései, de nem nyújthatnak adatokat a diszlokációról, vagyis arról, hogy 

 a fészkelő madarak hogyan és miként oszlanak el a fajnak fészkelés cél- 

 jából rendelkezésre álló területén. 



Kétségtelen dolog, hogy az egyöntetű módszernek Angliában és 

 Magyarországon való egyidejű alkalmazása kiválóan értékes összehason- 

 lító adatokat eredményezett volna, különösen ha meggondoljuk, hogy a 

 lelkes angol madárjelölők az 1914. évben 13.000, az 1909—1914. közötti 

 időben kerek számban 60.000 madárfiókát jelöltek. Bár sikerülne a 

 háború után újra megkötni az elszakadt fonalat, amire meg is van a 

 remény, mert WitheTvMjy nemes ellenfeleink sorába tartozik, aki a sajná- 

 latos háború miatt nem tagadja meg a multat és nem mond le a jövő- 

 ről, aminek az a bizonysága, iiogy egy későbbi közleményében (British 

 Birds 1914. évi december havi füzet 162. lap.) az angol 1914. évi madár- 

 jelölések ismertetésében újra a magyar jelölési módszer alkalmazására 

 buzdítja munkatársait. Eredményről azonban eddig nincs hir. 



Rátérve a legutóbb kiadott jelentésünk óta beérkezett adatokra, 

 elsősorban közlöm a kézrekerültek statisztikai összeállítását, nevezetesen, 

 hogy mely fajokról és hány példányról kaptunk hírt. 



1. F-ehér gólya 



2. Dankasirály 



3. Bíbic... .. 



