222 SCHENK JAKAB 



1. Dankasirály. 



2. Vöröslábú cankó. 



3. Pajzsos cankó. 



4. Nagy goda. 



5. Közí'p sárszalonka. 



6. Szárcsa. 



7. Kis kócsag. 



8. Üstökös gém. 



9. Biborgém. 



10. Bakcsó. 



11. Seregély. 



12. ylra/TV niálinkó. 



13. Aí^zí"/ pacsirta. 



14. Fenyőrigó. 



Még ugyancsak ennek az útvonalnak egy részén halad, de a Pó- 

 völgyétől kezdve nyugat felé fordul a bibic és a kormos szerkő s csak 

 az egyetlen fehér gólya az, amely délkeleti irányban vonul el. Látható 

 ebből az összeállításb(31, hogy elenyésző csekély azoknak a fajoknak a 

 száma, amelyek ne használnák az említett délnyugati útvonalat. Meg 

 kell jegyezni, hogy ez a törvényszerűség nagy vonásokban és a legtöbb 

 fölemlített fajra vonatkozólag a magyarországi vonulási adatok földolgo- 

 zásából is megállapítást nyert. Hogy mi az eredete és jelentősége ennek 

 a törvényszerűségnek, annak tárgyalásába e jelentés keretében nem bocsát- 

 kozom, mert a vonatkozó külföldi adatok belevonása nélkül úgy sem 

 lehetne végleges megállapításokhoz jutni. 



A diszlokációra vonatkozó adatokból is mindjobban kidomborodik 

 a törvényszerűség, amelyet 



a fészkelő terület legjobb kihasználásának törvénye 



néven akarok egyelőre, jobb elnevezés hiányában, megjelölni. 



Ezen törvény szerint minden egyén azon a területen vagy annak a 

 területnek a legközelebbi környékén fészkel, ahol először fészkelt, a fiatal 

 ivarérett generáció pedig a szülőföldre vagy annak közelebbi környékére 

 tér vissza fészkelés céljából, de távolabbi területeken honos egyénekhez is 

 csatlakozik házastársul, különösen a telepesen fészkelő fajoknál, amelyek egy 

 része különben is gyakran kénytelen megváltoztatni fészkelő tanyáját. Miután 

 azonban láthatólag a szabály az ősi nemzedékek során át használt 

 fészkelési hely vagy környék megtartása, azért ennek az alapján a szó- 

 ban forgó törvényszerűséget a fészkelési hely megtartása törvényének is 

 nevezhetném. A kérdés még nincs teljesen megérve a behatóbb tárgya- 

 lásra, de azért nem zárkózhatom el attól, hogy egyes vonatkozásait ne 

 érintsem. 



