270 SCHENK JAKAB 



2 - 4. Fészkelő madarak; az egyik jelöltetett 1913. június 24-én 

 3836-os gyűrűvel, mint a 3837-es gyűrűvel jelölt példánynak a házas- 

 társa, a harmadik 1913. július 27-én jelöltetett 481-es gyűrűvel s ez a 

 saját házastársával néhány házzal odébb fészkelt. A 3836-os és a 48i-es 

 1914. június 24-én együtt fészkeltek, de sem az egyiknek, sem a másik- 

 nak a régi fészkében, hanem a 3836-osnak a megelőző évi fészkében. 

 A 3837-es (amely az előbbi évben a 3836-osnak a házastársa volt) 1914. 

 Június 25-én szintén fészkelt Alsóláncon, de jelöletlen párral. 



5. Fészkéről fogatott 1913. június 27-én 3794-es gyűrűvel; ugyan- 

 annak az istállónak az eresze alatt fészkelt 1914. június 24-én. 



6. Fióka; jelöltetett 1913. június 23-án 3823-as gyűrűvel ; 1914. július 

 29-én annak a háznak eresze alatt fészkelt, amely alatt szüleinek a fészke is volt. 



7. Fióka; jelöltetett 1913. július 12-én 3747-es gyűrűvel; fészkelt 

 1914. július 3-án a ATö/^/a/ö tanyán, a jelölés helyétől 1/2 km. távolságban. 



8. Fészkéről fogatott 1913. június 19-én Incisola neon s kapta a 

 3942-es gyűrűt. Ugyanakkor a párja is meg lett jelölve. Holtan találta 

 Herkl Antal 1914. május 15-én Abaiijszemerén, a jelölés helyétől 7 km. 

 távolságban. Thóbiás szerint ez a példány a jelöltetés után elhagyta a 

 párját és a szemközt levő házon új fészket rakott új párral. 



9. Fészkéről fogatott 1914. június 24-én s jelöltetett 60ö7-es gyűrű- 

 vel; már ugyanabban az évben július 28-án a jelölés helyétől egy kilo- 

 méternyi távolságban Felsőláncon fészkelt. 



10. Fióka; jelölte Agárdi Ede 1914. június 26-án 8142-es gyűrűvel, 

 Berkesden; ugyanott fészkelt 1915. július 1-én. 



DieVogelmarkierungen der Königlich Ungarischen 

 Ornithologischen Centrale in den Jahren 1914 



und 1915. 



Von JABOK Schenk. 



Als Resultat der Markierungsarbeiten der früheren Jahre sammelte 

 sich während dieser beiden Jahrgänge ein ungemein reiches und wert- 

 volles Versuchsmateriale an, welches noch um ein bedeutendes größer 

 gewesen wäre, hätte uns der inzwischen ausgebrocheiie \\ eltkrieg einen 

 beträchtlichen Teil der zu erwartenden Resultate, welche die bedeutende 

 Menge der Markierungen des Jahres 1914 liefern hätte sollen, nicht 

 vorenthalten. Bisher machten wir nämlich die Erfahrung, daß der größte 

 Prozentsatz unserer Versuchsvögcl immer aus der ersten 1 lerbstzugs- 

 periode und aus der ersten Oberwinterungszeit zurückgemeldet wurde, 



