348 LINTIA DENES 



Graue Ortolan (Emberìza caesia Cretzschm.) im südlichen Teil des 

 Landes vorkommt. 



— o^ Sicevo 22. V. 1899. 

 B. o^ Bitolj 11. IV. 1906. 



31. Eniberiza eia eia L. 

 Szerb: Strnadica cikavica. 



A bajszos sármánnyal találkoztam Báziás és Orsova között, a Duna 

 balpartján húzódó előhegyek köves, bokros területein, úgy nyáron, mint 

 télen; és miután a Duna jobb (szerb) partja parallel teljesen hasonló, 

 biztosra veszem, hogy ott is állandó. A golubaci várrom közelében 

 már néhányszor megfigyeltem. Reiser kisebb számban említi Toplidolnál 

 a St. Planinán és Dusniknál, a Suva-Planinán, ahol 4 darabot ejtett el. 

 Leginkább a napos oldalakat kedveli, azért mindig olyan helyeken található. 



Ich habe die Zip-^^mmer von Báziás bis Orsova im Vorgebirge 

 des linken Donauufers, besonders in gestrüppigen, steinigen Gegenden 

 im Sommer und Winter sehr oft begegnet, und da d-as rechte (ser- 

 bische) Donauufer parallel genau so ist, so nehme ich mit Bestimmtheit 

 an, daß sie auch dort ständig ist. In der Nähe der Burgruine von Golubac 

 beobachtete ich sie einigemal. Reiser erwähnt sie in kleiner Anzahl bei 

 Toplidol auf St. Planina und Dusnik in Suv. Planina, wo er 4 Stück 

 erlegte. Die Zip-Ammer bevorzugt die Sonnenseite, ist daher immer an 

 solchen Stellen zu treffen. 



B. — Sv. Nikola 13. V. 1899. 



B. ? Ban ja 7. X. 1890.->' 



32. Eniberiza selioenielus selioenielus (L.). 

 Szerb: Strnadica mocvarica. 



Reiser a nádi sármánnyal csak egyszer találkozott Ljubovijánál, 

 ahol 1 darabot lőtt (1900. október 10-én), t^z is valószínűleg már vonu- 

 lóban volt, mint ő maga is mondja. Talán egy része az Emb. selioenielus 

 se/ioe/iie/usimk már át is telel Szerbiában. 



A belgrádi múzeumban van egy példány pontosabb adatok nélkül : 



— Negotin — 189ó-ból. 



Reiser begegnete den Rohrammer nur einmal bei Ljubovija, wo 

 er 1 St erlegte (10. Okt. 1900); wie er meint, wahrscheinlich schon ein 

 Zugvogel. Vielleiciit überwintert ein Teil der'f. selioenielus selioenielus in 

 Serbien. Im Belgrader Museum ist ein Stück ohne genauere Daten aus: 



Negotin 1906. 



33. Eniberiza selioenielus eanneti (Briii.w.) 

 Szerb: Strnadica srednja. 



Ez a vastagcsőrű (i-)ir()kcsőrű) sármány Szerbia mocsaras vidékein 

 mindenfelé el van terjedve; itt állandó madár. Hogy Szerbiában más 

 subspeciesek is előfordulnak-e, eddig még nem volt megállapítható. 



