IRODALMI ISMERTETÉSEK 379 



Kuklenskí, J., Über das Vorkommen und die Verteilung des Pig- 

 mentes in den Organen und Geweben bei japanisclien Seidenhiilinern. — 

 Arch. f. mikroskop. Anat. Bd. 87, 1915. 



Az Európában már a ló. században ismert japán selyemtyúkok 

 pigmentezése a többi madarakétól merőben különböző. Nemcsak fel- 

 bőrük ibolyafekete, lianem tarajuk, áll-, füllebbenyeik és a periost is 

 ilyen szinű. A szerző megvizsgálta ezeket az állatokat, hogy eldöntse, 

 vájjon színüket tipikus chromatophoroknak vagy a madarakban egyéb- 

 ként gyakori zsír- vagy olajszerű képleteknek köszönik-e. Vizsgálatai 

 arra az eredményre vezettek, hogy a fekete szint tipikus chromatophorok 

 okozzák, melyek mindig a kötőszövetben fekszenek. A hámban sohasem 

 talált pigmentezést. A bőrben gazdagon fordul elő pigment, még pedig 

 két rétegben, az egyik közvetetlenül a stratum Malpighi alatt, a másik 

 a corium mélyén. A pigment előszeretettel a véredények és tollgyöke- 

 rek körül rakódik le. A tarajban és a toroklebbenyben hasonlóak a 

 viszonyok. A szerző azt hiszi, hogy a két réteg chromatophorjai a fel- 

 szín felé vándorolhatnak és vissza is húzódhatnak. A selyemtyúkoknál 

 ennélfogva a színváltozást nem mint a pulykánál, felingerülés, hanem 

 hőmérsékleti viszonyok okozzák. A perineuralis burkok igen gazdagok 

 chromatophorokban, különösen az agy dura mater-je. A szemben a 

 chorioidea és a szemgolyó körüli kötőszövet erősen pigmentezett. Az 

 orrnyálkahártya kötőszövetében a chromatophorok közvetetlenül a nyalka- 

 mirigyek alatt fekszenek. A hallószervben a labyrinthus kötőszövetén 

 kívül az egész belső hallójárat és a dobüreg is tartalmaz pigmentet. 

 Kiterjeszkedik még: a koponya pneumatikus üregeinek pigmentburko- 

 latára, a testüregre, pericardra, bélcsatornára, lélekzőszervekre, légzsá- 

 kokra, a perivascularis pigmentburokra, a periost és perichondrium pig- 

 mentezésére, az izmokra és inakra, mirigyekre, a pigmentsejtek első fel- 

 lépésére, szerkezetére és elhelyezkedésére. A chromatophorok szabálytalan 

 csillagalakúak, rövid nyúlványokkal. Találni olyan sejteket is, melyekben 

 a pigment a mag köré gyűlt össze, ezek tojásdad alakúak. Minthogy a 

 szerző nemcsak a bőr és perineuralis burokban, hanem a pericoelomás 

 és perivascularis burokban is — mint ez a hidegvérű állatokban szokott 

 előfordulni — talált pigmentet, ennélfogva eredményei ellentmondanak 

 Weidenreich theoriájának a melegraktározásról. Él tehát egy pigment- 

 sejtekkel teljesen átszőtt melegvérű állat is. A szerző úgy véli, hogy a 

 selyemtyúkok valószínűleg mesterséges kiválás folytán melanotíkus tyú- 

 kokból származtak. 



Dr. G réseink Jenő. 



