386 IRODALMI ISMERTETÉSEK 



Útleírások, mint a fenmaradt képek alapján. Különösen érdekes az a 

 képe (Abbild, ó), amelyet 1Q13. húsvétján fedezett fel a florenzi nem- 

 zeti könyvtár egy gyönyörűen festett permagentkódexén és amely két 

 dodószerű madarat ábrázol. (A kép a XV'. század első feléből való.) 

 Részletesen ismerteti szerző a dodo csont- és egyéb maradványait is. 

 2. A bourboni dodo (Did us apterornis Schleo. = D. borbonicus) 

 k Írása után 3.-nak Rodriguez-sziget solita rius-iró\ (Pezophaps soli- 

 taria Sricki.. & Mkiv.) szól, amelynek szintén egy eddig ismeretlen 

 képét közli. 1912. őszén ugyanis a bécsi hires Albertina-rajzgyüjtemény- 

 ben szerző egy szép aquarellt fedezett fel. A pálmákkal és madarakkal 

 ékesített trópusi tájképen kazuár, daru, paradicsommadár, kakadu és 

 jukan mellett a solitarius is meg van örökítve; ez az első kép, amelye 

 kihalt madár színéről tájékoztat. [A rajz az úgynevezett Ornifliologia 

 Waltheríana csoportból való (Part I. 15.554. sz.) és 1657. körül készült 

 az osztrák császári ház rendeletére. Szerző szerint a kép kétségtelenül a 

 XVII. században készült.] 4. és 5.-nek az Aphanapteryx spec, és az óriás 

 guvatról (Gallimila gigantea Schiegel)i szól szerző, végül a kérdésts 

 Porphyrio spec.-t és néhány kétes alakot említ még meg. 



Killermann dolgozata az említett érdekes, kihalt madárvilágról 

 szóló, újabb időben megjelent összefoglalások között kétségtelenül a leg- 

 értékesebb. Hasonlót nyújtott szerző «Ausgestorbene und aussterbende 

 Vögel» cím alatt nemrégiben megjelent cikkében is. (Natur u. Kultur. 

 Jahrg. 4. Heft 8/9. 1906/07, pp. 11; Figgs 8.). Dr. Lamb re cht Kálmán. 



Shufeldt, R. W., Fossil birds in the Marsh Collection of Yale 

 University. Transact, of the Connecticut Acad, of Arts and Sciences. 

 Vol. XIX., p 1—110. February 1915., pi. 5. figgs. 154. 



Marsh, O. C, az amerikai palaeontologia egyik legnagyobb út- 

 törője, az általa gyűjtött ősgerincesek maradványait tudvalevőleg a new- 

 haweni (Connecticut) Yale Collegiumnak ajándékozta. A közel negyven 

 év előtt egybegyűlt gazdag és nagyértékü anyagot Shufeldt R. W., a 

 jónevű washingtoni niadárpalaeontologus ujabban felülvizsgálta. Shufeldt 

 föntemlített dolgozatában geológiai, tehát chronologiai sorrendben közli 

 a revideált anyagot, jól használható fényképek kíséretében. 



A kréta korú maradványok között Marsh Ichtkyornis celer alakját 

 az Apatornis genushoz csatolja, a Baptornis advenus, Ciniolopteryx rara 

 és retusa, Coniornis altus alakokat megerősíti ; a Oraculavus genusba 

 sorolt alakokat azonban felbontja és pedig a Oraculavus velox-o\ Limo- 

 savis genusnak véve a lilékhez sorolja, a O. anceps és agilis alakokat 

 elveti, O. pumilusA szalonka-félének tartja, O. lentus-t pedig a Pedioece- 



' A. Ne\xton szerint (Proc. of the IV. Internat, ornith. congr. — Omis vol. 

 XIV. 1907, p. 70 — 71) a GalUnitla (Lefriiatia) gigantea nem guvat, hanem flamingó. 



